ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2024 року          м.Дніпро         Справа №  908/1057/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Дарміна М.О.
суддів: Чус О.В., Кощеєва І.М.
розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Концерну “Міські теплові мережі” на рішення Господарського суду Запорізької області від 29.03.2023 (суддя С.С. Дроздова, рішення оформлено та підписано 10.04.2023) у справі        №908/1057/22
за позовом: Концерну “Міські теплові мережі”, м. Запоріжжя
до відповідача: Приватного підприємства “ХОРТ-ДИЗЕЛЬ” , м. Запоріжжя
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Комунальне підприємство “ВИРОБНИЧЕ РЕМОНТНО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ ЖИТЛОВЕ ОБ`ЄДНАННЯ № 7”, м. Запоріжжя
про стягнення 18 774 грн 21 коп.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

          Концерн “Міські теплові мережі” звернувся до Приватного підприємства “ХОРТ-ДИЗЕЛЬ” із позовом про стягнення основного боргу за теплову енергію в сумі 18 774,21 грн. за період травень 202 року, листопад 202 року- квітень 2021 року. 
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 29.03.2023 у задоволенні позову Концерну “Міські теплові мережі” до Приватного підприємства “ХОРТ-ДИЗЕЛЬ” відмовлено.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що не доведено як факт подання теплової енергії до приміщення відповідача, так і обсяг і вартість пред`явленої до стягнення теплової енергії за спірний період, оскільки прибудова по вул. Новгородська, 4-А м. Запоріжжя,  має відокремлену систему опалення, щодо якої позивачем встановлено, що вона є непрацездатною; орендовані приміщення відокремлені від житлового будинку по вул. Новгородська, 4, м. Запоріжжя, глухою стіною, що не має дверних отворів чи проходів до під`їзду, та має окремий вхід.
Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

          Не погодившись із зазначеним рішенням суду, 11.07.2023 до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся Концерн “Міські теплові мережі”, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позов.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

          В обгрунтування своєї скарги Скаржник посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального  права.
Скаржник посилається на те, що висновок суду, про те, що орендоване Відповідачем приміщення має окрему адресу, розташоване лише за адресою вул. Новгородська, 4-А у м. Запоріжжя, та з житловим будинком за адресою вул. Новгородська, буд. 4 поєднане тільки стіною, не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи.
З огляду на наведені вище норми вбачається, що у багатоквартирному будинку/будівлі всі приміщення, в незалежності від їх розташування чи типу, є опалювальними, а їх опалювальна площа визначається як загальна площа приміщення крім площі лоджій, балконів, терас.
Приміщення Відповідача є вбудовано-прибудованим та не являється лоджією, балконом чи терасою тобто, для виконання розподілу послуги у будинку/будівлі необхідно враховувати саме загальну площу приміщення.
З метою недопущення порушення прав інших мешканців житлового будинку в частині отримання належних послуг з централізованого опалення, Позивач здійснював відпуск теплової енергії з початку опалювальних сезонів 2021-2022 років, відповідно до рішень про початок та закінчення опалювального сезону у м. Запоріжжя.
Судом прийнято до уваги лише пояснення Відповідача, викладені у Відзиві на позовну заяву, згідно яких орендоване ним приміщення відокремлене від житлового будинку 4 по вул. Новгородська глухою стіною, що не має дверних отворів чи проходів до під`їзду, та має окремий вхід.
Це твердження абсурдне та не відповідає дійсності, оскільки згідно матеріалів справи, пояснень третьої особи (представника балансоутримувача), орендоване нежитлове приміщення Відповідача має три окремих входи зі сторони вулиці та спільний з житловим будинком коридор та вхідні двері.
          Як вбачається з матеріалів справи, ні Відповідачем, ні власником, ні балансоутиримувачем, всупереч вимогам законодавства, не вжито заходів щодо усунення неполадок та не проведено ремонт системи опалення.
Суд, врахувавши в своєму рішенні, зазначені в акті обстеження системи теплоспоживання від 24.06.2020р., відомості про розмерзання системи опалення в приміщенні Відповідача, проігнорував вимоги законодавства щодо обов`язків споживача своєчасно вживати заходів для усунення неполадок та проведення ремонтів. Крім того суд фактично переклав тягар доведення того факту, що приміщення Відповідача є опалювальним, маючи при цьому чіткі визначення у законодавстві, на Позивача.
Таким чином, орендоване Відповідачем вбудовано - прибудоване приміщення VII першого поверху А-1, А1 за адресою: вул. Новгородська, 4-А у м. Запоріжжя загальною площею 77,1 кв.м є невід`ємною складовою централізованої системи теплопостачання з житловим будинком по вул. Новгородській, 4 у м. Запоріжжя та через відсутність підтверджуючих документів щодо відключення прибудованої частини даного нежитлового приміщення від мережі централізованого опалення на законних підставах - дане нежиглове приміщення є опалювальним.
Відповідач заперечень щодо нарахувань, зазначених у актах приймання-передачі теплової енергії на адресу Позивача не надав, належним чином оформлені акти приймання-передачі теплової енергії за спірний період не повернув.
Відповідач не вчинив жодних дій та не звернувся до теплопостачальної організації за роз`ясненнями щодо складових тарифу, з метою належного виконання зобов`язання щодо сплати вартості теплової енергії, не навів контррозрахунку невідповідності здійснених позивачем нарахувань об`єму та/або застосованої вартості тарифу, як і не надав доказів укладення договору або вчинення дій спрямованих на виконання обов`язку щодо укладення договору, яким визначався би порядок нарахування вартості послуг.
Суд першої інстанції всупереч постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 917/1739/17 не в повній мірі дослідив подані стороною докази (у цьому випадку - зроблений позивачем розрахунок заборгованості), не здійснив їх оцінку в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, та не навів в рішенні свій розрахунок, що є процесуальним обов`язком суду. 

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Відповідачем – Приватним підприємством “ Хорт-Дизель” надано відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначено, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято вірне рішення у відповідності до норм чинного законодавства, доводи позивача, в свою чергу, які зазначені в апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими. Просив залишити оскаржуване рішення – без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Позивачем надано відповідь на відзив відповідача, в якому зазначено, що аргументи Відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, не відповідають дійсним обставинам справи, нормативно не обгрунтовані та не мають під собою правових підстав. Тому, враховуючи наведені в апеляційній скарзі доводи, наявні в матеріалах справи письмові докази, прошу задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі.
Відповідачем – Приватним підприємством “Хорт-Дизель” надано заперечення на відповідь позивача на відзив третьої особи на апеляційну скаргу, в яких придтримано  позицію третьої особи, що не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору в особі Крмунального підприємства «ВРЕЖО№7» та вважаємо, що суд першої інстанкції, всебічно дослідивши всі надані докази, дійшов вірного висновку, що Позивач (Апелянт) не довів факт споживання заявлених обсягів теплової енергії, які він вимагає сплатити. Тим більше, що Це було підтверджене Постановою від 11.05.2023 року Центрального апеляційного господарського суду, якою Апеляційну скаргу Концерну Міські теплові мережі Апеляційну скаргу Концерну Міські теплові мережі - залишено без задоволення, Рішення Господарського суду Запорізької області від 17.01.2023 року у справі № 908/1054/22 - залишено без змін. Вимоги Позивача (Апелянта) є недоведеними та не обгрунтованими.
Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Комунальним підприємством “ВИРОБНИЧЕ РЕМОНТНО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ ЖИТЛОВЕ ОБ`ЄДНАННЯ № 7”, м. Запоріжжя надано відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначено, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято вірне рішення у відповідності до норм чинного законодавства, доводи позивача, в свою чергу, які зазначені в апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими. Просив залишити оскаржуване рішення – без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Позивачем надано відповідь на відзив третьої особи в якому останній заперечував проти доводів третьої особи, просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі. Аргументи третьої особи, викладені у Відзиві на апеляційну скаргу, не відповідають дійсним обставинам справи, нормативно не обґрунтовані та не мають під собою правових підстав.
Відповідачем – Приватним підприємством “ Хорт-Дизель” надано заперечення на відповідь позивача на відзив, в яких останній вказав на те, що правові підстави для нарахування заявлених Позивачем обсягів споживання теплової енергії на прибудову по вул. Новгородська, 4-А м. Запоріжжя, відсутні, оскільки вона є окремою будівлею та має відокремлену систему опалення, щодо якої самим позивачем встановлено, що вона є непрацездатною.
Враховуючи вище зазначене, доводи та заперечення Позивача (Апелянта) спростовані в ході попереднього розгляду справи.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2023 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя-доповідач Антонік С.Г., судді:     Іванов О.Г., Березкіна О.В.
У зв`язку із звільненням Антоніка С.Г. з посади судді Центрального апеляційного господарського суду у зв"язку з поданням заяви про відставку, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого для розгляду справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) Орєшкіна Е.В., судді: Березкіна О.В., Чус О.В.
          Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.08.2023 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Концерну “Міські теплові мережі” на рішення Господарського суду Запорізької області від 29.03.2023 у справі №908/1057/22. Поновлено Концерну “Міські теплові мережі”  строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Концерну “Міські теплові мережі” на рішення Господарського суду Запорізької області від 29.03.2023 у справі №908/1057/22. Ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.
Рішенням ВРП від 29.08.2023р. ОСОБА_1 , звільнено з посади судді Центрального апеляційного господарського суду у зв`язку з поданням заяви про відставку, у зв`язку з чим, на підставі розпорядження керівника апарату суду №2091/23 від 11.09.2023, проведено повторний автоматизований розподіл справи.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2023 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Чус О.В., Кощеєва І.М.
Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
          Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 ГПК України).
          Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
          Згідно ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
          Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
          Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.09.2023року справу №908/1057/22 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідача), судді: Чус О.В., Кощеєв І.М. Призначено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження. 

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради від 28.08.2019 №276р “Про передачу в орендну нежитлового приміщення по вул. Новгородській, 4-А” ПП “ХОРТ-ДИЗЕЛЬ” передано в оренду Приватному підприємству “ХОРТ-ДИЗЕЛЬ” частину нежитлового приміщення VII першого поверху (літ. А-1, А1) загальною площею 77,10 кв.м. у складі: допоміжного приміщення №8 площею 5,8 кв.м., складу №3 площею 18,5 кв.м., складу №9 площею 11,6 кв.м., майстерні №13 площею 21,3 кв.м. та частини місць загального користування та коридорів 3№5, 6, 7, 10, 12 загальною площею 19,9 кв.м. по вул. Новгородській, 4-А, що перебуває в господарському віданні Комунального підприємства “ВРЕЖО №7”, строком на 2 роки 11 місяців для розміщення офісу та здійснення роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах. 
27.01.2020 на підставі даного наказу між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (орендодавець), Комунальним підприємством “ВРЕЖО №7” (балансоутримувач) та Приватним підприємством “ХОРТ-ДИЗЕЛЬ” (орендар) укладено договір № 462/6 оренди нерухомого майна, предметом якого відповідно до п. 1.1 є частина нежитлового приміщення VII першого поверху (літ. А-1, А1) загальною площею 77,10 кв.м. у складі: допоміжного приміщення №8 площею 5,8 кв.м., складу №3 площею 18,5 кв.м., складу №9 площею 11,6 кв.м., майстерні №13 площею 21,3 кв.м. та частини місць загального користування та коридорів №5, 6, 7, 10, 12 загальною площею 19,9 кв.м. по вул. Новгородській, 4-А, що перебуває в господарському віданні Комунального підприємства “ВРЕЖО №7”.
Пунктом 11.1 договору встановлено, що цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців з 27.01.2020 до 27.12.2022. 
27.01.2020 орендовані приміщення передані відповідачу за актом прийому-передачі. 
Концерн “МТМ” вказав на те, що неодноразово звертався до відповідача з пропозицією укласти договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, однак відповідач ухилявся від укладення Договору, що підтверджується листами № 28/5/138-3 від 09.04.2020, № 08/5-223/44 від 11.09.2020.
Приміщення відповідача знаходиться в житловому будинку № 4-а по вул. Новгородська, та мають єдину систему опалення з житловим будинком. У відповідача відсутній власний прилад обліку теплової енергії, а житловий будинок оснащено загально будинковим приладом обліку теплової енергії.
Враховуючи відсутність у відповідача власного приладу обліку теплової енергії, нарахування здійснювались розрахунковим способом відповідно до Правил користування теплової енергією № 1198, затверджених Постановою КМУ від 03.10.2007, пропорційно до теплового навантаження споживача.
Відповідно до рішень Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 28.10.2020 №425 “Про початок опалювального періоду 2020 – 2021 років у м. Запоріжжя”, від 16.04.2021 №139 “Про закінчення опалювального періоду 2020-2021 років у м. Запоріжжя” опалювальний період розпочато у м. Запоріжжя 02.11.2020 і закінчено 19.04.2021. 
Позивач нарахував відповідачу вартість послуг з постачання теплової енергії в орендовані приміщення за адресою м. Запоріжжя, вул. Новгородська, буд.4-А за період травень 2020, з листопада 2020 року по квітень 2021 року на загальну суму 18774 грн. 21 коп. 
Матеріали справи свідчать, що Концерн “МТМ” направляв на юридичну адресу відповідача акти приймання-передачі теплової енергії та рахунки на оплату спожитої теплової енергії за спірний період. 
У примітці актів приймання-передачі повідомлялося про необхідність повернення оформленого належним чином одного примірника акту теплопостачальній організації, а в разі неповернення або ненадання письмових заперечень про підписання акту, він вважається погодженим.
Відповідач підписані акти приймання-передачі теплової енергії на адресу позивача не повернув, письмових заперечень щодо цих актів не направляв, оплату за теплову енергію не здійснив, що і стало підставою для подачі даного позову.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради від 28.08.2019 №276р “Про передачу в орендну нежитлового приміщення по вул. Новгородській, 4-А” ПП “ХОРТ-ДИЗЕЛЬ” передано в оренду Приватному підприємству “ХОРТ-ДИЗЕЛЬ” частину нежитлового приміщення VII першого поверху (літ. А-1, А1) загальною площею 77,10 кв.м. у складі: допоміжного приміщення №8 площею 5,8 кв.м., складу №3 площею 18,5 кв.м., складу №9 площею 11,6 кв.м., майстерні №13 площею 21,3 кв.м. та частини місць загального користування та коридорів 3№5, 6, 7, 10, 12 загальною площею 19,9 кв.м. по вул. Новгородській, 4-А, що перебуває в господарському віданні Комунального підприємства “ВРЕЖО №7”, строком на 2 роки 11 місяців для розміщення офісу та здійснення роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах. 
27.01.2020 між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (орендодавець), Комунальним підприємством “ВРЕЖО №7” (балансоутримувач) та Приватним підприємством “ХОРТ-ДИЗЕЛЬ” (орендар, відповідач) укладено договір №462/6 оренди нерухомого майна, предметом якого відповідно до п. 1.1 є частина нежитлового приміщення VII першого поверху (літ. А-1, А1) загальною площею 77,10 кв.м. у складі: допоміжного приміщення №8 площею 5,8 кв.м., складу №3 площею 18,5 кв.м., складу №9 площею 11,6 кв.м., майстерні №13 площею 21,3 кв.м. та частини місць загального користування та коридорів №5, 6, 7, 10, 12 загальною площею 19,9 кв.м. по вул. Новгородській, 4-А, що перебуває в господарському віданні Комунального підприємства “ВРЕЖО №7”.
27.01.2020 орендовані приміщення передані відповідачу за актом прийому-передачі. 
Пунктом 11.1 договору встановлено, що цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців з 27.01.2020 до 27.12.2022.   
          Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є договір.
          За приписами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Як вбачається з матеріалів справи, концерн “Міські теплові мережі” (позивач) діє на підставі статуту, відповідно до якого основною метою діяльності є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією. Предметом діяльності позивача є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ організацій, її збут та інше.
Згідно зі ст. 1 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація (ст. 1, ч. 2 ст. 6 Закону). 
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. 
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 7, ч. 2 ст. 8 Закону індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Виконавець комунальної послуги зобов`язаний, зокрема:  забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання; готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.
Відповідно до положень ч.ч. 2, 3, 6 ст. 21 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.
Зазначені положення кореспондуються з пунктами 4, 14 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1198, якими передбачено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією; споживач зобов`язаний до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання укласти з теплопостачальною організацією такий договір.  
У статті 24 Закону України “Про теплопостачання” встановлені права та обов`язки споживача теплової енергії і, зокрема, обов`язок своєчасного укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.
З огляду на викладені норми права, поставка теплової енергії без договору не допускається.
Між тим, взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії згідно до пунктів 1-2, 4 Правил користування тепловою енергією визначаються і в тому випадку, коли такий договір відсутній, оскільки вони є обов`язковими для виконання усіма теплопостачальними організаціями незалежно від форми власності, споживачами, організаціями, що виконують проектування, пуск, налагодження та експлуатацію обладнання для виробництва, транспортування, постачання та використання теплової енергії.
З аналізу положень зазначених Правил, зокрема, пункту 44, вбачається, що термін споживач застосовується в значно ширшому значенні, оскільки він також розповсюджується і на осіб, які використовують теплову енергію без укладення договору на теплопостачання.
Відповідно до частини шостої статті 19 Закону України “Про теплопостачання” споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Частиною 1 ст. 19 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
У постанові Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду від 25.03.2019  року у справі № 910/12510/17 викладено правовий висновок, відповідно до якого: "укладення договору з теплопостачання відповідно до статті 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та Правил користування тепловою енергією, є не правом споживача послуг, а його обов`язком. А, сам лише факт не укладення такого договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від сплати за фактично спожиту теплову енергію в спірний період".
Отже, навіть за відсутності договору, втім, при належному підтвердженні матеріалами справи факту її постачання споживачу, останній не звільняється від обов`язку оплати за фактично спожиту теплову енергію.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач використовує на праві оренди нежитлові приміщення загальною площею 77,10 кв.м. по вул. Новгородській, 4-А, м. Запоріжжя. 
Відповідно до рахунків позивача за спірний період нарахування за послугу теплопостачання здійснено на опалювальну площу 77,1 кв.м., тобто на всю площу орендованих приміщень.
В листі від 26.10.2022 №22/740 на адресу відповідача ТОВ “Місто для людей Запоріжжя” повідомило, що будинок АДРЕСА_1 , не відноситься до багатоквартирних будинків і товариство не обслуговує дану будівлю. Щодо надання актів готовності теплового господарства по цій будівлі рекомендовано звернутися до Концерну “МТМ” (позивача).
Позивач нарахував відповідачу вартість послуг з постачання теплової енергії в орендовані приміщення за адресою м. Запоріжжя, вул. Новгородська, буд.4-А за період травень 2020, з листопада 2020 року по квітень 2021 року на загальну суму 18774 грн. 21 коп. 
Разом з цим, з матеріалів справи  вбачається, що  орендовані відповідачем приміщення мають окрему адресу: вул.Новгородська, 4-А, м. Запоріжжя, а зняття показань здійснювалось з приладу обліку будинку 4 по вул. Новгородській, м. Запоріжжя, тобто в іншому будинку. 
В листі від 26.10.2022 №22/740 на адресу відповідача ТОВ “Місто для людей Запоріжжя” повідомило, що будинок АДРЕСА_1 , не відноситься до багатоквартирних будинків і товариство не обслуговує дану будівлю. Щодо надання актів готовності теплового господарства по цій будівлі рекомендовано звернутися до Концерну “МТМ” (позивача).  
Керуюча компанія ТОВ “Місто для людей Запоріжжя”, яка з 1 листопада 2017року здійснює управління житловим будинком за адресою м. Запоріжжя, вул. Новогородська, 4, надала лист від 26.10.2022р. №22/740 про те, що будинок (будівля) за адресою 4-А по вул. Новгородській не відноситься до багатоквартирних будинків та ТОВ “Місто для людей Запоріжжя” не обслуговує. 
Як вбачається з наданих відповідачем фотографій та технічного паспорту на нежитлове приміщення VII з планом поверху І літери А-1, А1 по вул. Новгородська, 4 а, м. Запоріжжя, орендовані відповідачем приміщення є прибудовою до будинку 4 по вул. Новгородській, м.Запоріжжя, яка поєднана з цим будинком стіною. 
Балансоутримувачем нежитлового приміщення VII поверху І літери А-1, А1 4А по вул.Новгородська, 4-А, м. Запоріжжя, є КП “ВРЕЖО №7”, як зазначено в договорі оренди та в наказі Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради від 28.08.2019 №276р “Про передачу в орендну нежитлового приміщення по вул. Новгородській, 4-А” ПП “ХОРТ-ДИЗЕЛЬ”. 
Позивач не надав актів готовності до опалювального періоду орендованих відповідачем приміщень по вул. Новгородська, 4А, м. Запоріжжя.  
24.06.2020 інженерами СТА Концерну “МТМ” в присутності представника відповідача складено акт обстеження системи теплоспоживання за адресою вул. Новгородська, 4-А, м.Запоріжжя. 
Даним актом зафіксовано, що в житловому будинку по вул. Новгородська, 4 ТОВ “Місто для людей Запоріжжя” встановлений на вводі прилад обліку теплової енергії будинку типу Sonometer 2000. До прибудови по вул. Новгородська, 4-А до всіх орендованих приміщень КП “ВРЕЖО №7” від будинку по вул. Новгородська, 4 після елеваторного вузла підключений відокремлений трубопровід системи опалення без ПО d=50мм, L=36м, сталь, без ізоляції (трубопровід відключений в підвальному приміщенні будинку Новгородська, 4 у зв`язку з непрацездатністю всієї відокремленої системи опалення в прибудові по вул.Новгородська, 4-А (розмерзлась). Приміщення, орендовані відповідачем, які вбудовані в житловий будинок по вул. Новгородська, 4, та мають систему опалення: прим. №8 площею 5,8 кв.м., склад №3 площею 18,5 кв.м., склад №9 площею 11,6 кв.м., та місця загального користування: прим. №5 площею 1,5 кв.м., №6 площею 1,1 кв.м., №7 площею 1,6 кв.м., №10 площею 2,0 кв.м. 
Всі інші приміщення згідно експлікації приміщень до плану нежитлового приміщення VII будівлі літера А-1, А1 вул. Новгородська, 4а, м Запоріжжя, від 05.10.2016 – не мають систему опалення та відокремлені від вбудованої частини будинку по вул.Новгородська, 4 дверима. Загальна опалювальна площа відповідача - 35,9 к.м. + місця загального користування площею 19,9 кв.м.
Тобто, нежитлова будівля (будинок) за адресою м. Запоріжжя вул. Новогородська, 4-А, частину якої становить нежитлове приміщення VII, є окремою нежитлової будівлею, і системи опалення з будинком по вул. Новогородська, 4, є окремими. 
Доказів того, що нежитлові приміщення, орендовані відповідачем по вулиці Новогородській 4-А, є частиною житлового будинку по вулиці Новогородська 4 та мають спільну систему   теплопостачання, позивачем не надано. 
Отже, правові підстави для нарахування відповідачу обсягу споживання теплової енергії на прибудову по вул. Новгородська, 4-А м. Запоріжжя, відсутні, оскільки вона має відокремлену систему опалення, щодо якої позивачем встановлено, що вона є непрацездатною. 
Щодо доводів позивача про те, що орендована відповідачем прибудова поєднана із будинком по вул. Новгородська, 4, тому вся площа прибудова відноситься до опалювальної, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що в приміщеннях, які орендовані відповідачем, наявні тепловіддавальні поверхні (радіатори, регістри, стінки печей, трубопроводи систем опалення тощо), які безпосередньо з`єднані з опалювальними приміщеннями дверними та іншими отворами. 
Інші доводи апеляційної скарги є безпідставними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.
Вищенаведене спростовує доводи апеляційної скарги в частині того, що
«….Позивач не погоджується з висновками, викладеними в рішенні господарського суду Запорізької області від 29.03.2023 р. по справі № 908/1057/22, зважаючи на неповне з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до невірного винесення рішення.
При обгрунтуванні позовних вимог позивач посилався на наступне.
Основною метою діяльності Позивача є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією.
Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій, її збут та інше.
Між Позивачем та Відповідачем у спірному періоді (травень 2020р., листопад 2020р. - квітень 2021р.) існували правовідносини в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, які регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України „Про житлово-комунальні послуги” (надалі - Закон), Законом України “Про теплопостачання” від 02.06.2005 року за № 2633-1V.
Підставою для відмови в позовних вимогах стало, на думку суду першої інстанції, необгрунтованість та недоведеність подання теплової енергії до приміщення відповідача, обсягу і вартості суми теплової енергії у спірному періоді виходячи з такого:
По перше суддя пертої інстанції в рішенні зазначає: орендовані Відповідачем приміщення мають окрему адресу: м. Запоріжжя, вул. Новгородська, буд. 4-А, а зняття показань здійснювались з приладу обліку теплової енергії, встановленому за адресою: м. Запоріжжя, вул. Новгородська, буд. 4, тобто в іншому будинку, а згідно фотографій та технічного паспорту, наданих Відповідачем, орендоване ним нежитлове приміщення по вул. Новгородська, буд. 4-А є прибудовою до будинку 4 по вул. Новгородська та поєднане з цим будинком стіною.
На спростування даного висновку суду слід зазначити наступне.
Об`єкт теплопостачання - нежитлове вбудовано-прибудоване приміщення VII першого поверху А-1, А1 за адресою: вул. Новгородська, 4-А у м. Запоріжжя, яке знаходиться у користуванні Відповідача на підставі договору оренди нерухомого майна №462/6 від 27.01.2020 року, загальна площа якого складає 77.1 кв.м (копія договору оренди долучена до матеріалів справи).
Зазначене вбудовано-прибудоване приміщення має єдину систему опалення з житловим будинком за адресою вул. Новгородська, буд. 4. У Відповідача відсутній власний прилад обліку теплової енергії тоді, як житловий будинок оснащено загальнобудинковим приладом обліку теплової енергії.
Житловий будинок 4 по вул. Новгородській у м. Запоріжжя, знаходиться в управлінні керуючої компанії ТОВ «Місто для людей Запоріжжя».
Балансоутримувачем орендованого Відповідачем нежитлового приміщення за адресою по вул. Новгородській, буд.4 у м. Запоріжжя є Комунальне підприємство «ВИРОБНИЧЕ РЕМОНТНО- ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ ЖИТЛОВЕ ОБ`ЄДНАННЯ № 7» (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог).
Вбудована частина приміщення складає 35,9 кв.м та знаходиться в житловому будинку за адресою вул. Новгородська, буд. 4, прибудована частина складає 21,3 кв.м та розташована за адресою вул. Новгородська, буд. 4-А. МЗК (місця загального користування) складають 19,9 кв.м. Що загалом налічує площу опалення 77.1 кв.м.
Таким чином, висновок суду, про те, що орендоване Відповідачем приміщення має окрему адресу, розташоване лише за адресою вул. Новгородська, 4-А у м. Запоріжжя, та з житловим будинком за адресою вул. Новгородська, буд. 4 поєднане тільки стіною, не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи.
Крім того, згідно звіту про незалежну оцінку, про яку зазначено в листі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, від 30.12.2022р., долученого до матеріалів справи, „загальна плота нежитлового приміщення VII першого поверху (літ.А-1, А) складає 77,1 м.кв, а об`єкт оренди забезпечений централізованим опаленням, що також спростовує висновок суду про недоведеність отримання теплової енергії Відповідачем у повному обсязі на всю площу орендованого приміщення.
Відповідно до визначення наведеного у «Правилах надання послуги з постачання теплової енергії», затверджених Постановою КМУ №830 від 21.08.2019 року (далі - Правила №830) опалювана площа (об`єм) приміщення - загальна площа (об`єм) приміщення без урахування площі лоджій, балконів, терас.
          Державними будівельними нормами нормується температура внутрішнього повітря для кожного приміщення у багатоквартирному будинку.
При проектуванні та будівництві житлових будинків забудовник здійснює вибір системи теплозабезпечення і теплоспоживання будинку, з урахуванням техніко-економічної доцільності та вимог законодавства.
          Отже, забезпечення нормативної температури у приміщенні може бути забезпечено незалежно від наявності/відсутності опалювальних приладів у ньому. В свою чергу теплопостачальна організація здійснює комерційний облік споживання теплової енергії, наданої для всього будинку як єдиного майнового комплексу. А співвласники будинку оплачують теплову енергію, яка використовується для опалення всього будинку: як квартир і нежитлових приміщень, так і місць загального користування, втому числі і втрати тепла внутрішньобудинкових мереж системи опалення.
З огляду на наведені вище норми вбачається, що у багатоквартирному будинку/будівлі всі приміщення, в незалежності від їх розташування чи типу, є опалювальними, а їх опалювальна площа визначається як загальна площа приміщення крім площі лоджій, балконів, терас.
Приміщення Відповідача є вбудовано-прибудованим та не являється лоджією, балконом чи терасою тобто, для виконання розподілу послуги у будинку/будівлі необхідно враховувати саме загальну площу приміщення.
З метою недопущення порушення прав інших мешканців житлового будинку в частині отримання належних послуг з централізованого опалення, Позивач здійснював відпуск теплової енергії з початку опалювальних сезонів 2021-2022 років, відповідно до рішень про початок та закінчення опалювального сезону у м. Запоріжжя (рішення опубліковані на офіційному сайті ЗМР та долучені до позовної заяви).
По друге суддя першої інстанції в рішенні зазначає: відсутні правові підстави для нарахування Відповідачу обсягу споживання теплової енергії на прибудову по вул. Новгородська 4-А м. Запоріжжя, оскільки вона має відокремлену систему опалення, щодо якої Позивачем встановлено, що вона є непрацездатною (розмерзлась). Крім того, в матеріалах справи відсутні докази наявності в приміщенні Відповідача тепловіддавальних поверхонь, які безпосередньо з ’єднані з опалювальними приміщеннями дверними та іншими створами.
З даного приводу Позивач вважає за необхідне зазначити наступне:
Одразу слід зазначити, що судом прийнято до уваги лише пояснення Відповідача, викладені у Відзиві на позовну заяву, згідно яких орендоване ним приміщення відокремлене від житлового будинку 4 по вул. Новгородська глухою стіною, що не має дверних отворів чи проходів до під`їзду, та має окремий вхід.
Це твердження абсурдне та не відповідає дійсності, оскільки згідно матеріалів справи, пояснень третьої особи (представника балансоутримувача), орендоване нежитлове приміщення Відповідача має три окремих входи зі сторони вулиці та спільний з житловим будинком коридор та вхідні двері.
Хочемо звернути увагу, що згідно Постанови Національної комісії; що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем» від 30.09.2015 N 2494 опалювальна площа - загальна опалювальна площа об`єкта споживача без урахування площі лоджій, балконів, терас, а також площі приміщень, де відсутні тепловіддавальні поверхні (радіатори, регістри, стінки печей, трубопроводи систем опалення тощо), які безпосередньо не з`єднані з опалювальними приміщеннями дверними та іншими отворами.
Оскільки прибудова до житлового будинку з`єднана з опалювальними приміщеннями будинку дверними отворами, вся площа прибудови відноситься до опалювальної.
За таких обставин, вся загальна площа нежитлового приміщення VII першого поверху (літ.А-1, А) також є опалювальною.
Згідно Акту обстеження системи теплоспоживання від 24.06.2020р., у житловому будинку по вул. Новгородська, 4 ТОВ «Місто для людей Запоріжжя», яка є керуючою компанією у будинку за адресою вул. Новгородська, 4, встановлений на вводі прилад обліку теплової енергії будинку типу «Зопотеїег 2000». До прибудівлі по вул. Новгородська, 4-А та до всіх орендованих приміщень КП «ВРЕЖО №7» від будинку по вул. Новгородська, 4 після елеваторного вузлу підключений відокремлений трубопровід системи опалення, без приладу обліку (ПО) діаметром 50 мм, довжиною 36 м, без ізоляції. Також зазначено, що трубопровід відключений в підвальному приміщенні будинку по вул. Новгородська, 4, в зв`язку із непрацездатністю всієї відокремленої системи опалення в прибудівлі по вул. Новгородська, 4-А (розмерзлася).
09.02.2023р., для актуалізації зазначеного Акту, на адресу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору („ВРЕЖО" №7), було направлено запит щодо надання доступу для обстеження системи опалення за адресою: вул. Новгородська, 4а (копія долучена до матеріалів справи).
14.02.2023р. Позивачем отримано відповідь на вищезазначений запит, яким запропоновано для отримання доступу до орендованих приміщень звернутись до орендарів/користувачів, тобто фактично відмовлено у наданні доступу (копія долучена до матеріалів справи).
15.02.2023. телефонограмою (+38-097-320-31-31) та 02.03.2023р. через АТ „Укрпошта" Відповідачу запропоновано надати доступ до орендованого нежитлового приміщення для обстеження системи опалення з метою підтвердження факту відсутності/наявності системи опалення в прибудованій частині приміщення.. Відповідач відмовився надати доступ до приміщення мотивуючи спірними правовідносинами та знаходженням на розгляді в суді справи про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію. Відповідачем не заперечувався даний факт в судовому засіданні.
21.02.2023р.Позивачем здійснено обстеження системи теплоспоживання (копія Акту долучена до матеріалів справи) житлового будинку по вул. Новгородській, 4, яким встановлено, що система опалення будинку приєднана до теплових мереж через елеваторний вузол після якого по підвалу житлового будинку до прибудованої частини приміщення ПП „ХОРТ-ДИЗЕЛЬ” проходить відокремлений трубопровід системи опалення, який не перекритий та не опломбований, а тому теплова енергія постачається.
«Порядок обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання» (Порядок), затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку та ЖКГ України від 15.08.2018 №219, визначає механізм обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного житлового будинку, забезпечення їх належного функціонування, технічного обслуговування та ремонту з метою надійного та безпечного надання споживачам відповідних комунальних послуг (п. 1.1). Дія цього Порядку поширюється на управителів або інших осіб, уповноважених співвласниками багатоквартирного будинку на виконання робіт з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання (п.1.2).
Обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водовідведення та постачання гарячої води», обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного будинку (далі - внутрішньобудинкові системи) здійснюється виконавцем та включає комплекс робіт з технічного обслуговування та проведення поточного ремонту внутрішньобудинкових систем від зовнішньої поверхні стіни будинку до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення протягом усього періоду їх експлуатації (п.1.4). Обслуговування систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води в межах житлового (нежитлового) приміщення від точки приєднання здійснюється його власником (співвласниками) (п. 1.5).
Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення.
Пунктом 3 Рішення ЗМР «Про передачу зовнішніх мереж тепло-, водопостачання» № 62 від 28.03.2018р. визначено, що межа балансової та експлуатаційної відповідальності між комунальним підприємством «Водоканал», КОНЦЕРНОМ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» і юридичними особами, які здійснюють управління об`єктами житлового господарства або об`єктами, які перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Запоріжжя, власниками чи співвласниками (їх повноважним представником) об`єктів житлового господарства є точка приєднання внутрішньобудинкових мереж до транзитного трубопроводу або перший Фланець перед запірною арматурою, яка знаходиться на відстані не більше одного метра від місця приєднання внутрішньобудинкових мереж до транзитного трубопроводу.
Пунктом 45 Правил №830 визначено, що індивідуальний споживач, серед іншого, зобов`язаний: своєчасно вживати заходів для усунення пов`язаних з отриманням послуги виявлених неполадок, що виникли з його вини; власним коштом проводити ремонт та заміну санітарно- технічних приладів і пристроїв, обладнання, іншого спільного майна, пошкодженого з його вини, яка доведена в установленому законодавством порядку.
Як вбачається з матеріалів справи, ні Відповідачем, ні власником, ні балансоутиримувачем, всупереч вимогам законодавства, не вжито заходів щодо усунення неполадок та не проведено ремонт системи опалення.
Суд, врахувавши в своєму рішенні, зазначені в акті обстеження системи теплоспоживання від 24.06.2020р., відомості про розмерзання системи опалення в приміщенні Відповідача, проігнорував вимоги законодавства щодо обов`язків споживача своєчасно вживати заходів для усунення неполадок та проведення ремонтів. Крім того суд фактично переклав тягар доведення того факту, що приміщення Відповідача є опалювальним, маючи при цьому чіткі визначення у законодавстві, на Позивача.
Теплова енергія подається у житловий будинок через приєднану мережу і розподіляється по всьому будинку по внутрішньо-будинковій системі теплопостачання, що складається із стояків, нагрівальних елементів, а також, іншого обладнання розташованого на цих мережах, що свідчить про надходження тепла в приміщення.
Частиною 1 статті 7 Закону визначено, що споживач серед іншого має право у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання.
Наразі чинним є Порядок відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №169 від 26.07.2019року.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 липня 2020 року в справі № 554/946/18 (провадження № 61 -4441 бсв 18) зроблено висновок, що «єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинним законодавством України не передбачено».
Розподіл теплової енергії здійснюється відповідно до фактично спожитої послуги у відповідності до вимог законодавства. Виключення з опалювальної площі будинку або приміщення, власник чи користувач якого самовільно вчинив відключення від мереж централізованого опалення чи внаслідок бездіяльності якого сталося пошкодження мереж опалення, призведе до порушення прав інших споживачів у будівлях, адже розподіл спожитої послуги приміщенням Відповідача буде здійснено на них.
Центральний апеляційний господарський суд, м. Дніпро, у подібній справі № 908/3159/19 зазначив наступне:
«Системи опалення приміщень відповідача є невід`ємною складовою централізованої системи теплопостачання будинків, в яких вони розташовані, при цьому, апеляційний суд враховує, що теплопостачання - це особливий вид комунальної послуги. Система теплопостачання для здійснення покладених на неї завдань виконується з окремих технологічно пов`язаних частин, що складають систему централізованого постачання, включає сукупність взаємопов`язаних джерел теплової енергії (технічних елементів і пристроїв), призначених для передачі у приміщення необхідної кількості тепла та підтримання в них заданої температури повітряного середовища. Теплова енергія передається в опалювальні приміщення за рахунок теплопровідності, випромінювання в конвекції, і поширюється не тільки від радіаторів, але й від інших елементів системи опалення (трубопроводи, стояки, підводки тощо). Відповідно до законів термодинаміки тепло передається від більш нагрітих тіл до менш нагрітих, а теплова енергія, що міститься в повітрі, в елементах інтер`єру приміщення, передається, в тому числі, і в сусідні приміщення через внутрішні стіни, перегородки та перекриття.
Законодавство, яке регулює відносини, пов`язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії, пов 'язує обов 'язок споживача сплатити вартість теплової енергії з фактом її споживання.
Відтак факт наявності систем теплопостачання в приміщеннях відповідача, що приєднані до загальної системи опалення, в спірному періоді є підтвердженим».
          Відповідні правові висновки були неодноразово викладені в постановах Верховного Суду, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 09.03.2021р. по справі № 908/1760/20 від 21.04.2020 по справі №910/7968/19. від 11.04.2018 року у справі № 904/2238/17. від 16.10.2018 року у справі № 904/7377/17. від 25.03.2019 року у справі № 910/12510/17. від 20.04.2016 у справі N 6- 2951 цс 15. постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі N 751/3840/15-ц.
          Таким чином, орендоване Відповідачем вбудовано - прибудоване приміщення VII першого поверху А-1, А1 за адресою: вул. Новгородська, 4-А у м. Запоріжжя загальною площею 77,1 кв.м є невід`ємною складовою централізованої системи теплопостачання з житловим будинком по вул. Новгородській, 4 у м. Запоріжжя та через відсутність підтверджуючих документів щодо відключення прибудованої частини даного нежитлового приміщення від мережі централізованого опалення на законних підставах - дане нежиглове приміщення є опалювальним.
По третє. Щодо підтвердження факту надання послуги Відповідачу, обгрунтування під' єднання приміщення Відповідача до централізованої системи опалення та правомірності нарахування вартості теплової енергії за відсутності між сторонами підписаного договору про постачання теплової енергії.
Щомісячна кількість теплової енергії, поставленої у спірний період, зазначена в актах приймання-передачі теплової енергії та рахунках для оплати спожитої теплової енергії, які щомісячно надсилалися на адресу Відповідача (докази направлення актів та рахунків долучені до позовної заяви).
Відповідач заперечень щодо нарахувань, зазначених у актах приймання-передачі теплової енергії на адресу Позивача не надав, належним чином оформлені акти приймання-передачі теплової енергії за спірний період не повернув.
Відповідач не вчинив жодних дій та не звернувся до теплопостачальної організації за роз`ясненнями щодо складових тарифу, з метою належного виконання зобов`язання щодо сплати вартості теплової енергії, не навів контррозрахунку невідповідності здійснених позивачем нарахувань об`єму та/або застосованої вартості тарифу, як і не надав доказів укладення договору або вчинення дій спрямованих на виконання обов`язку щодо укладення договору, яким визначався би порядок нарахування вартості послуг.
Суд першої інстанції всупереч постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 917/1739/17 не в повній мірі дослідив подані стороною докази, не здійснив їх оцінку в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, та не навів в рішенні свій розрахунок, що є процесуальним обов`язком суду, не надав правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, проігнорував нормативно-правову базу якою керувався Позивач у своїх процесуальних документах та під час судових засідань.
Натомість вказавши «За таких обставин суд ухваїив у задоволенні позовних вимог відмовити у зв`язку з їх недоведеністю (не доведено як факт подання теплової енергії до приміщення відповідача, так і обсяг і вартість пред`явленої до стягнення теплової енергії за спірний період).»
Вказані дії призводять до порушення законних прав та інтересів не тільки Позивача як сторони по справі, а й третіх осіб (населення житлового будинку), на яких вказане рішення матиме вплив в майбутньому. В своїй сукупності вказане свідчить про незаконність (порушення норм права які необхідно було застосовувати) та необгрунтованість (не з`ясовано повністю обставини справи) рішення, що є підставою для його скасування.
На підставі вищевикладеного вважаємо, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, неповно з`ясував обставини, що мають значення для вирішення справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, призвели до неправильного ухвалення рішення...».
Відповідно до п.1 ч.1    ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до частини 1    статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до частин 1, 4    статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених в рішенні суду першої інстанції, яке є предметом апеляційного оскарження.
З урахуванням вищевикладеного, рішення Господарського суду Запорізької області від 29.03.2023 у справі №908/1057/22 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Концерну “Міські теплові мережі” на нього, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 3721,50 грн. покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Концерну “Міські теплові мережі” на рішення Господарського суду Запорізької області від 29.03.2023 у справі №908/1057/22 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 29.03.2023 у справі №908/1057/22 залишити без змін.  
Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3721,50 грн покласти на Концерн “Міські теплові мережі”.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, за винятком випадків передбачених п. 2 ч. 1 ст.  287 ГПК України.

Головуючий суддя                                                                М.О. Дармін

Суддя                                                                                     О.В. Чус

Суддя                                                                                     І.М. Кощеєв