ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року	Львів	Справа № 380/29435/23 пров. № А/857/7510/24	

 Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді -                                       Носа С. П., 
суддів -                                                            Кухтея Р. В., Шевчук С. М.;

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року у справі № 380/29435/23 (головуюча суддя Гулкевич І.З., м. Львів) за позовом ОСОБА_1 до  Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,- 

                                                            ВСТАНОВИВ:

15 грудня 2023 року Львівським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №913080186558 від 14.11.2023 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії-перехід на пенсію за віком згідно з Законом України «Про державну службу»; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ з дня звернення із заявою від 09.11.2023 та здійснити перерахунок пенсії відповідно до довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 09.11.2023 №21, 22.
В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що пенсійний орган протиправно відмовив позивачу у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», оскільки позивач досягла визначеного законом віку, набула необхідного страхового стажу, а стаж роботи на посадах державного службовця станом на дату набрання чинності Закону України «Про державну службу» становив понад 20 років. Позивач вважає, що виконала всі умови передбачені законодавством для призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», а тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №913080186558 від 14.11.2023 про відмову у переведенні на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723 є протиправним.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 14.11.2023 №913080186558 про відмову ОСОБА_1 в переведенні на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести з 09.11.2023 ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи на посадах в органах місцевого самоврядування та врахувати при призначенні пенсії довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 09.11.2023 №22 та довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 09.11.2023 №21, видані департаментом житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073,60 грн.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що в період роботи в органах місцевого самоврядування позивач обіймала посади, за якими присвоювались спеціальні звання, а не ранги державного службовця. Тому підстави для переведення позивача на пенсію державного службовця відсутні.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено у справі незначної складності, суд апеляційної інстанції в порядку ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а оскаржуване рішення скасувати в частині з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Встановлено, що ОСОБА_1 , громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області.
Позивач отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.
09.11.2023 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з заявою про перехід на інший вид пенсії - з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням довідок про складові заробітної плати, надавши відповідний пакет документів.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №913080186558 від 14.11.2023 відмовлено в перерахунку пенсії - переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».
Згідно вказаного рішення, станом на 01.05.2016 ОСОБА_1 не має стажу роботи державної служби 20 років, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622, а тому для проведення перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» немає законних підстав.
Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції частково погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до  статті 90 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ  (далі -  Закон № 889-VІІІ), який набрав чинності з 01 травня 2016 року, встановлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до  Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до пункту 10 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII (далі - Закон № 3723-XII) у порядку,  визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Для осіб, які на день набрання чинності цим  Законом  мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу»  у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (пункт 12 розділу  XI  Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VІІІ).
Згідно із положеннями пункту 8 розділу  XI  Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VІІІ  стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим  Законом  обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Так, згідно з частиною першою  статті 37 Закону № 3723-XII  на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого  статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом 1 частини першої  статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
За наведеного правового регулювання, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до  статті 37 Закону №3723-ХІІ  після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723ХІІ і  Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Подібних висновків щодо застосування зазначених норм матеріального права дійшов Верховний Суд у рішенні від 04.04.2018 у зразковій справі №822/524/18, а також у постановах від 01.12.2020 у справі №466/6057/17, від 16.12.2021 у справі №538/804/17, від 22.06.2021 у справі №308/67/17, від 29.09.2022 у справі №234/6967/17 та від 29.11.2022 у справі №431/991/17.
Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (діяв до набрання чинності Законом України «Про державну службу» №889), робота на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування зараховується до стажу державної служби.
Згідно із пунктом 4 цього Порядку, до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених  Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
Із записів з трудової книжки позивачки встановлено, що стаж державної служби ОСОБА_1 становить понад 30 років. Також, з трудової книжки позивача вбачається, що вона має страхового стажу 49 років.
Також в трудовій книжці містяться відомості про прийняття позивачем 01.05.1994 присяги державного службовця.
Отже, посади, які обіймала позивач за час роботи в органах місцевого самоврядування, відносяться до посад, визначених  статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». 
Враховуючи, що позивач досягла віку, встановленого  статтею 26 Закону №1058-IV, на день набрання чинності Законом №889-VIll мала більш як 20 років стажу на посадах державної служби, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вона  має право на отримання пенсії на умовах, передбачених  статтею 37 Закону №3723-ХІІ, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIll з 05.06.2019.
Вищевикладеним спростовуються доводи скаржника про те, що стаж роботи на посадах в органах місцевого самоврядування зараховувався до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії державного службовця лише до 04.07.2001.
Стосовно вимоги позивача про зобов`язання відповідача здійснити розрахунок розміру пенсії з урахуванням розмірів складових грошового забезпечення, зазначених в довідках від 09.11.2023 №22 та від 09.11.2023 №21, колегія суддів зазначає, що відповідачем відомості, наведені у вказаних довідках не оцінювались, а тому така вимога є передчасною та задоволенню не підлягає.
Згідно зі  ст.317 КАС України  підставами для скасування судового рішення суду першої  інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись статтями 241, 250, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                     ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області - задовольнити частково, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року у справі № 380/29435/23 - скасувати в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області врахувати при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 09.11.2023 №22 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 09.11.2023 №21, видані департаментом житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради та прийняти в цій частині нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.
В решта частині оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. М. Шевчук