ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

04 вересня 2024 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 751/4033/24
Головуючий у першій інстанції – Павлов В. Г.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1050/24

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої - судді Мамонової О.Є.,
суддів – Висоцької Н.В.,  Шитченко Н.В.,
із секретарем: Герасименко Ю.О.,-

учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: ОСОБА_2 ,-

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 12 червня 2024 року про призначення експертизи та зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,-

                                        У С Т А Н О В И В :

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12.06.2024 призначено у даній справі судову будівельно-технічну експертизу та земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Чернігівського відділення Київського науково дослідного інституту судових експертиз.
На вирішення експертизи поставлено питання:
1) Чи відповідають фактичні розміри, конфігурація земельної ділянки АДРЕСА_1 » площею 0,0393 га, кадастровий номер 7410100000:01:019:5033, що належить ОСОБА_1 відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю від 17 жовтня 2002 року, виданого на підставі рішення 4 сесії 24 скликання Чернігівської міськради від 12 вересня 2002 року з урахуванням технічної документації із землеустрою правовстановлюючим документам? Якщо ні, то які існують розбіжності?
2) Чи відповідають фактичні розміри, конфігурація земельної ділянки АДРЕСА_1 » площею 0,0453 га, кадастровий номер7410100000:01:019:5404, що належить ОСОБА_2 відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 19 червня 2010 року, виданого на підставі рішення 49 сесії 5 скликання Чернігівської міської ради від 29 квітня 2010 року, з урахуванням технічної документації із землеустрою правовстановлюючим документам? Якщо ні, то які існують розбіжності?
3) Чи встановлена цегляна господарська будівля (сарай) ОСОБА_2 на межі земельної ділянки або взагалі на території земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 0,0393 га, кадастровий номер 7410100000:01:019:5033, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та знаходиться за адресою: м. Чернігів, садове товариство «ім.Мічуріна»?
Зобов`язано позивача та відповідача забезпечити, на вимогу експертів, доступ до належних їм земельних ділянок за адресою: м. Чернігів, садове товариство «ім. Мічуріна», для проведення будівельно-технічної експертизи та земельно-технічної експертизи та на вимогу експертів надати всі необхідні документи для проведення експертизи.
Витрати за проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 
Роз`яснено сторонам, що відповідно до вимог ст.109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
До закінчення проведення експертизи провадження в справі зупинено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення норм процесуального права.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивачем порушено порядок заявлення клопотання про призначення судової експертизи, про він мав би зазначити у позовній заяві та долучити відповідне клопотання до позовної заяви, однак такого не зробив.
Заявник зазначає, що у клопотанні про призначення судової експертизи, яке подано під час підготовчого засідання, позивачем не зазначено з яких саме поважних причин він не вказав у позовній заяві щодо наміру заявити таке клопотання або з яких підстав відповідне клопотання не додано до позовної заяви.
Наголошує на тому, що позивачем порушено порядок подання доказів, а тому суд першої інстанції мав би відмовити у задоволенні відповідного клопотання.

Вислухавши суддю-доповідача, заслухавши поясненні представника позивача адвоката Пирог Л.О., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції – без змін. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що у травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила зобов`язати відповідачку усунути перешкоди в користуванні належної їй на праві власності земельною ділянкою № НОМЕР_1 площею 0,0393 га, кадастровий номер 7410100000:01:019:5033, що розташована у садовому товаристві «ім. Мачуріна», шляхом знесення цегляної господарської будівлі (сараю) для відновлення меж вказаної земельної ділянки, що існували до порушення прав.
В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що сторони є суміжними землекористувачами. Відповідачкою чиняться перешкоди у повноцінному користуванні належною їй на праві власності земельною ділянкою № НОМЕР_1 , оскільки на її території знаходиться цегляна споруда відповідачки, котра їй заважає.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 травня 2024 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу за правилами загального провадження, призначено підготовче засідання у справі на 14 год 15 хв 23 травня 2024 року (а.с. 26-27).

Протокольною ухвалою суду від 23 травня 2025 року відкладено підготовче засідання на 14 год 00 хв 12 червня 2024 року (а.с. 30).

У підготовчому засіданні 12 червня 2024 року ОСОБА_1 подано письмове клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи та земельно-технічної експертизи (а.с. 45-46), на вирішення якої остання просила поставити питання: 
1. Чи відповідають фактичні розміри, конфігурація земельної ділянки АДРЕСА_1 » площею 0,0393 га, кадастровий номер 7410100000:01:019:5033, що належить ОСОБА_1   відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю від 17.10.2002, виданого на підставі рішення 4 сесії 24 скликання Чернігівської міськради від 12.09.2002 з урахуванням технічної документації із землеустрою правовстановлюючим документам? Якщо ні, то які існують розбіжності?
2. Чи відповідають фактичні розміри, конфігурація земельної ділянки АДРЕСА_1 » площею 0,0453 га, кадастровий номер 7410100000:01:019:5404, що належить ОСОБА_2 відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 19.06.2010, виданого на підставі рішення 49 сесії 5 скликання Чернігівської міської ради від 29.04.2010, з урахуванням технічної документації із землеустрою правовстановлюючим документам? Якщо ні, то які існують розбіжності?
3. Чи встановлена цегляна господарська будівля (сарай) ОСОБА_2 на межі земельної ділянки або взагалі на території земельної ділянки № НОМЕР_1 площею, 0,0393 га кадастровий номер 7410100000: 01:019:5033, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та знаходиться за адресою: м. Чернігів, садове товариство «ім. Мічуріна»?
Проведення будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи просила доручити експертам Чернігівського відділення Київського науково дослідного інституту судових експертиз.
Оплату за проведення експертизи позивач гарантувала.

Частинами 1-3 статті 12 ЦПК України передбачено, що  цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Аналізуючи дану статтю слід зазначити, що судова експертиза, як один із засобів доказування, сприяє всебічному, повному й об`єктивному дослідженню обставин справ, постановленню законних і обґрунтованих судових рішень.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з наданням висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. 
Статтею 102 ЦПК України передбачено, що  висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. Суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Якщо експерт під час підготовки висновку встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право включити до висновку свої міркування про ці обставини.
Питання, які ставляться перед експертом, мають бути сформульовані чітко, ясно і таким чином, щоб вони виключали неоднозначне їх розуміння й тлумачення та відповідали тим об`єктам і матеріалам, які направляються на експертизу.
Недопустимим є порушення перед експертом питань, рішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі.
Згідно з частиною 1 статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Приписами частин 3-6 статті 103 ЦПК України передбачено, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.  Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.
Відповідно до частин 1,5 статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. 
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження № 14-144цс18; від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, провадження № 12-187гс18; від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, провадження № 14-338цс18; від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, провадження № 14-364цс19; від 06 квітня 2021 року у справі № 925/642/19, провадження № 12-84гс20 та інших).
Відповідно до частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Як наголошено в рішенні Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.  
Суд може визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, однак зобов`язаний встановити обставини, які підлягають доказуванню і зобов`язаний вжити всіх необхідних заходів з метою встановлення істини. Принцип змагальності не виключає необхідності всебічного та повного дослідження всіх обставин справи задля встановлення об`єктивної істини та об`єктивного вирішення справи.

Із аналізу вказаних норм вбачається, що судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. 
Експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури та призначається у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування (рішення ЄСПЛ у справі "Дульський проти України" (заява № 61679/00 від 01 червня 2006 року).
Предметом позову в цій справі є усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.
Постановляючи ухвалу про призначення судової експертизи, суд першої інстанції правильно зазначив, що для встановлення порушень меж земельної ділянки, що має значення для даної справи, необхідні спеціальні знання, а також те, що сторонами не надані висновки експертів із цього самого питання.
Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів уважає, що вирішення даного клопотання направлено на забезпечення повного і об`єктивного встановлення обставин справи, а призначення експертизи відповідає вимогам ч. 1 ст. 103 ЦПК України.
Апеляційний суд не приймає до уваги посилання заявника на те, що позивачем порушено порядок заявлення клопотання про призначення судової експертизи та подання доказів. 
Відповідно до частини другої статті 189 ЦПК України підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.
Відповідно до ст. 197 ЦПК України  у підготовчому засіданні суд, зокрема, вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста, вирішує заяви та клопотання учасників справи.
Таким чином, законом прямо передбачено, що у підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи. 
У даному випадку суд першої інстанції правильно вказував, що судова експертиза призначається виключно для встановлення обставин справи, які стосуються предмету доказування у справі. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено судом з призначенням відповідної судової експертизи.
У справі клопотання про призначення судової експертизи подано під час підготовчого засідання, про що зазначає і сама відповідачка, в якому і вирішене дане клопотання. Окрім того, проведення вказаної експертизи є необхідним для правильного вирішення спору, оскільки поставлені питання безпосередньо стосуються предмета позову, а для їх вирішення необхідні спеціальні знання, тому ухвала суду першої інстанції не є такою, що постановлена помилково.
Одним з основних принципів цивільного судочинства є диспозитивність цивільного судочинства. Відповідно до ч. 2,3 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Позивач, уважаючи, що для з`ясування обставин справи необхідні спеціальні знання в галузі землеустрою та проведення спеціальних досліджень, наділена правом звернення до суду із клопотанням про призначення експертизи.
Висновок експерта є одним із засобів доказування у справі. При вирішенні справи суд враховує та досліджує всі наявні докази в їх сукупності та кожен окремо. Переглядаючи оскаржувану ухвалу, апеляційний суд не вбачає, що внаслідок призначення судової експертизи, порушуються права відповідача, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Апеляційна скарга не містить доводів стосовно зупинення провадження у справі.
За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, заявником не наведено обґрунтованих доводів які могли б бути підставою для скасування ухвали суду, а тому відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.
Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

                                          П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 12 червня 2024 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 06 вересня 2024 року.

Головуюча                                                                            О.Є. Мамонова

Судді:                                                                                   Н.В. Висоцька
                                                                                            
                                                                                              Н.В. Шитченко