ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 серпня 2024 року 
м. Київ
справа № 761/34230/21
провадження № 61-3533св24
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО»,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси, у складі судді Свяченої Ю. Б., від 25 липня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Таварткіладзе О. М., Заїкіна А. П., Погорєлової С. О., від 30 січня 2024 року,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
1.           У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» (далі - АТ «СК «ІНГО») про захист прав споживачів та стягнення страхової виплати.
2.           Позовні вимоги мотивовані тим, що у червні 2005 року між ЗАТ «АСК «Інго Україна», як страховиком, ОСОБА_1 , як страхувальником, та АКБ «Райффайзенбанк Україна», як вигодонабувачем, було укладено договір страхування № ОД/0005/2005.
3.           Об`єктом страхування стали майнові права позивача, а саме комплекс будівель, загальною площею 2 712,9 кв. м, вартістю 7 134 338,01 грн за адресою: м. Одеса, пров. Волжський, 3.
4.           Вказане майно перебувало у заставі на підставі договору іпотеки 
№ СМ-500/013/2006 від 10 травня 2006 року, укладеного між позивачем та АКБ «Райффайзенбанк Україна» з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № СМ-500/013/2006 з усіма змінами та доповненнями.
5.           У 2011 року настав страховий випадок, про що він повідомив страхову компанію 24 червня 2021 року. Подією, що має ознаки страхового випадку, 
є ухвалення 20 червня 2011 року Приморським районним судом м. Одеси заочного рішення у справі № 2/1522/8681/11 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Укртехнопроект» та Одеської міської ради в особі виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання права власності на нежилі будівлі та усунення перешкод в їх користуванні, яким позовні вимоги задоволені, та постановлення 10 лютого 2014 року Приморським районним судом м. Одеси ухвали про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до 
ТОВ «Укртехнопроект» та Одеської міської ради в особі виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання права власності на нежилі будівлі та усунення перешкод в їх користуванні.
6.           Вважає, що оскільки відповідно до умов договору страхування настав страховий випадок, тому відповідач повинен здійснити на користь позивача страхову виплату у розмірі оціночної вартості майна, помноженої на період дії договору, тобто на п`ять років, та розмірі страхової суми, що становить 44 410 715 грн.
7.           Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив суд стягнути з 
АТ «СК «ІНГО» на свою користь страхову виплату у розмірі 44 410 715 грн.
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень
8.           Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 липня 
2023 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду 
від 30 січня 2024 року, у задоволенні позову відмовлено.
9.           Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, вказав, що позивачем не доведено, що ухвалення судових рішень у справі 
№ 2/1522/8681/11 направлене на пошкодження або знищення застрахованого майна.
10.        Суди вважали, що ухвалення судових рішень у справі № 2/1522/8681/11 не є страховим випадком за договором страхування. Крім того, договір страхування укладено на користь третьої особи - вигодонабувача ПАТ «ОТП Банк». Відмови ПАТ «ОТП Банк» від права на отримання страхового відшкодування за договором страхування не надано, а тому у позивача відсутнє право на отримання страхового відшкодування за цим договором страхування.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
11.        У касаційній скарзі  ОСОБА_1 просить скасувати оскаржені судові рішення, ухваливши нове судове рішення про задоволення позову.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
12.        06 березня 2024 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 липня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 30 січня 2024 року.
13.        Ухвалою Верховного Суду від 25 березня 2024 року відкрито касаційне провадження, витребувано із суду першої інстанції матеріали справи, які у квітні 2024 року надійшли до Верховного Суду.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
14.        Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування статей 3, 8, 9, 16, 28 Закону України «Про страхування» зі статтями 1, 2, 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та статей 11, 15, 16, 526, 631, 636, 979, 982, 985, 997 ЦК у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
15.        Вважає помилковими висновки судів попередніх інстанцій про те, що вигодонабувачем за договором страхування є ПАТ «ОТП Банк», оскільки договір страхування містить лише підпис та печатку АКБ «Райффайзенбанк Україна», якій припинив свою діяльність у 2006 році, а за умовами договору зміна вигодонабувача можлива виключно за згодою сторін.
16.        Вказує, що відповідно до пункту 3.5, підпункту 3.5.2.12 договору страхування умовами здійснення виплати відшкодування є рішення суду про припинення права власності, а також інші рішення суду щодо застрахованого майна.
17.        Наголошує, що страховим випадком є протиправність дій третіх осіб щодо невиконання постанови Київського районного суду м. Одеси 
від 16 травня 2008 року, якою визнано, зокрема за позивачем, право власності на майно (земельну ділянку), що є об`єктом страхування.
Відзив на касаційну скаргу не подано
Фактичні обставини справи, встановленні судами попередніх інстанцій
18.        08 червня 2005 року між ЗАТ «АСК «Інго Україна» (страховик), 
ОСОБА_1 (страхувальник) та АКБ «Райффайзенбанк Україна» (вигодонабувач) було укладено договір страхування № ОД/0005/2005, за умовами якого об`єктом страхування є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, використанням, розпорядженням майном, а саме: комплекс будівель, загальною площею 2 712,9 кв. м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оціночною вартістю 7 134 338,01 грн.
19.        03 червня 2011 року між ПрАТ «АСК «Інго Україна», ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП Банк» було укладено додаткову угоду № 8 до договору страхування № ОД/0005/2005, згідно з якою договір страхування викладено у новій редакції. Вигодонабувачем за договором визначено ПАТ «ОТП Банк».
20.        Відповідно до пунктів 1.2.1-1.2.8 додаткової угоди страховими випадками є збитки внаслідок загибелі або пошкодження, застрахованого майна внаслідок: пожежі, удару блискавки, вибуху газу, землетрусу, бурі та урагану, повені та затоплення, пошкодження водою, протиправних дій третіх осіб, направлених на знищення або пошкодження майна.
21.        Відповідно до пункту 1.2.8.1 додаткової угоди під протиправними діями третіх осіб розуміються дії третіх осіб, спрямовані на навмисне знищення або пошкодження майна.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
22.        Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.
23.        Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
24.        Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
25.        Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
26.        Відповідно до статті 979 ЦК України, тут і далі в редакції на момент укладення договору страхування та додаткової угоди, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
27.        За змістом статті 982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.
28.        Згідно з частиною другою статті 985 ЦК України страхувальник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також замінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування.
29.        Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору 
(частина четверта статті 636 ЦК України).
30.        Відповідно до частини першої статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
31.        Статтею 8 Закону України «Про страхування», чинного на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
32.        У цій справі позивач заявив вимоги про стягнення із страховика страхових сум за договором страхування внаслідок настання страхового випадку.
33.        На думку позивача, подією, що має ознаки страхового випадку, 
є ухвалення 20 червня 2011 року Приморським районним судом м. Одеси заочного рішення у справі № 2/1522/8681/11 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ТОВ «Укртехнопроект», Одеської міської ради в особі виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання права власності на нежилі будівлі та усунення перешкод в їх користуванні, яким позовні вимоги задоволені, та постановлення 10 лютого 2014 року Приморським районним судом м. Одеси у цій же справі ухвали про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ТОВ «Укртехнопроект», Одеської міської ради в особі виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання права власності на нежилі будівлі та усунення перешкод в їх користуванні.
34.        Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно вказав, що позивачем не доведено, що ухвалення судових рішень у справі № 2/1522/8681/11 є страховим випадком за договором страхування, вигодонабувачем за яким є АТ «ОТП Банк». 
35.        Верховний Суд погоджується з цими висновками, з огляду на таке.
36.        За умовами договору страхування та додаткової угоди до нього, страховим випадком є наявність збитків спричинених загибеллю або пошкодженням застрахованого майна.
37.        Посилання заявника на пункт 3.5, підпункт 3.5.2.12 договору страхування, як наявність підстав вважати про настання страхового випадку, є безпідставними, оскільки вказаними положеннями договору визначено умови здійснення виплати відшкодування, за якими страхувальник зобов`язаний надати страховику всі документи, які мають відношення до страхового випадку, необхідні для визначення розміру збитку, зокрема рішення суду про припинення права власності, а також інші рішення суду щодо застрахованого майна.
38.        Водночас у справі № 2/1522/8681/11 предметом спору не було припинення права власності  ОСОБА_1 на застраховане майно та відповідно у межах вказаної справи таких рішень судом не ухвалювалось. Ухвала суду у цій справі про залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивачів не є судовим рішення, яке змінює права, свободи, інтереси та (або) обов`язки позивача щодо застрахованого нерухомого майна.
39.        Колегія суддів не дає оцінки доводам касаційної скарги про те, що страховим випадком є протиправність дій третіх осіб щодо невиконання постанови Київського районного суду м. Одеси від 16 травня 2008 року у справі № 2-а-346/08, якою визнано, зокрема за позивачем, право власності на майно (земельну ділянку), що є об`єктом страхуванням, оскільки у розглядувані справі вказані обставини не були підставою для звернення з позовом. Натомість цими обставинами ОСОБА_1 обґрунтовував свій позов у іншій справі № 761/37556/21, за наслідком розгляду якої зазначеним доводам судами першої та апеляційної інстанції надано правову оцінку.
40.        У справі, що переглядається, наявність страхової події позивач обґрунтовував ухваленням судових рішень у справі № 2/1522/8681/11.
41.        Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
42.        Доводи касаційної скарги про те, що ПАТ «ОТП Банк» не є вигодонабувачем за договором страхування, є необґрунтованими, оскільки відомості про визнання недійсною додаткової угоди до договору страхування відсутні, а статтею 204 ЦК України передбачена презумпція правомірності правочину, яка означає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
43.        Враховуючи наведене, доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність оскаржуваних судових рішень не впливають та за своїм змістом переважно спрямовані на переоцінку доказів Верховним Судом, що за приписами статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції. 
44.        Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).
45.        Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (зокрема рішення у справі «Пономарьов проти України») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію.
46.        Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
47.        Оскаржені судові рішення є достатньо вмотивованими та містять висновки судів щодо питань, які мають значення для вирішення справи.
48.        В межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховним Судом не встановлено підстав для висновку, що суди ухвалили оскаржувані судові рішення із неправильним застосуванням норм матеріального права або із порушенням норм процесуального права, що відповідно до частини третьої статті 401 
ЦПК України є підставою для залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних судових рішень - без змін.
49.        Наявність обставин, за яких відповідно до частини першої статті 411 
ЦПК України судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню, касаційним судом не встановлено.
Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1.           Касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2.           Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 липня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 30 січня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:	В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников