ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/466/24  Номер провадження 22-ц/814/2286/24	Головуючий у 1-й інстанції Коваленко О.А.  Доповідач ап. інст. Панченко О. О.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді: Панченка О.О.,
Суддів: Обідіної О.І., Пікуля В.П.
при секретарі: Філоненко О.В.
за участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 
на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13 березня 2024 рокупостановлену у складі головуючого судді Коваленко О.А., повний текст ухвали виготовлено без зазначення дати, у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Лубнигаз" про визнання типового публічного договору розподілу природного газу, який є договором приєднання недійсним,-
В С Т А Н О В И В :
ОПИСОВА ЧАСТИНА
У лютому 2024 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Лубнигаз" про визнання типового публічного договору розподілу природного газу, який є договором приєднання недійсним.
Просив суд першої інстанції визнати Типовий договір розподілу природного газу, затверджений Постановою НКРЕКП 30.09.2015 № 2498, таким, що є неукладеним та недійсним між заявником та відповідачем, а відповідно діючим є Типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання, затверджений Постановою КМУ від 5.07.2006 №938, як такий що не був розірваний безпосередньо між позивачем та АТ «Лубнигаз».
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13 березня 2024 рокупровадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Лубнигаз" про визнання типового публічного договору розподілу природного газу, який є договором приєднання недійсним закрито.
Роз`яснено ОСОБА_1 , що розгляд позову відноситься до юрисдикції адміністративних судів.
Роз`яснено ОСОБА_1 , що відповідно до ч.2 ст. 26 КАС України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їх місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Ухвала суду мотивована тим, що зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просив визнати Типовий договір розподілу природного газу, затверджений Постановою НКРЕКП 30.09.2015 № 2498 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1379/27824), таким, що є неукладеним та недійсним між заявником та відповідачем, а відповідно діючим є Типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання, тобто оскаржує положення нормативно-правового акту суб`єкта владних повноважень, а тому на вказані правовідносини поширюється юрисдикція адміністративних судів, тому справа не може бути розглянутою в порядку цивільного судочинства.
Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги
Не погодившись з вказаною ухвалою представник ОСОБА_1  -  ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції невірно встановив факти оскарження акта суб`єкта владних повноважень. Також судом не було досліджено фактичні обставини та не надано правової оцінки обставинам викладеним у позовній заяві. Зазначає, що позовна заява стосується порушення прав споживача.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги приходить до наступного висновку.
Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини
Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції зазначив, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та роз`яснив, що розгляд вказаного позову відноситься до юрисдикції адміністративних судів.
Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Згідно з частинами першою та другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до п.7 ч.1 ст. 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Відповідно до частини другої статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Згідно з позовною заявою, позивач просить суд визнати Типовий договір розподілу природного газу, затверджений Постановою НКРЕКП 30.09.2015 № 2498 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1379/27824), таким, що є неукладеним та недійсним між заявником та відповідачем, а відповідно діючим є Типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання, тобто оскаржує положення нормативно-правового акту суб`єкта владних повноважень.
Акти, накази та інші процесуальні документи прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, установлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої та другої статті 55 Конституції України.
Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.
Статтею 5 КАС України установлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
За змістом пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 стосуються визнання Типового договору розподілу природного газу, який затверджений Постановою НКРЕКП 30.09.2015 № 2498 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1379/27824), таким, що є неукладеним та недійсним між заявником та відповідачем, а відповідно діючим є Типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання, тобто заявник оскаржує положення нормативно-правового акту суб`єкта владних повноважень, а томуданий спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, оскільки у даному випадку оскаржуються дії суб`єкта владних повноважень.
За таких обставин суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, а також роз`яснив позивачу, що позов з наведеним вище предметом має розглядатись за правилами адміністративного судочинства.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі. 
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст.. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , а ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13 березня 2024 рокузалишити без змін.
Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  – ОСОБА_2 - залишити без задоволення.
Ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13 березня 2024 року- залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 04 липня 2024 року.

Головуючий                                                                   О.О. Панченко

Судді:                                                                           О.І. Обідіна

       В.П. Пікуль