СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року                                         м. Харків                        Справа № 905/534/23 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя                Стойка О.В., суддя Медуниця О.Є. , суддя  Попков Д.О.
за участю секретаря судового засідання Склярук С.І.,

та представників учасників справи:
від позивача –Сосунов Є.В.- адвокат; від відповідача – Кострець Є.В. -адвокат; 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду  апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” на додаткове рішення господарського суду Донецької області від 28.02.2024   у справі №905/534/23

за позовом Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго”

до Товариства з обмеженою відповідальністю “ДТЕК КУРАХІВСЬКА ТЕПЛОВА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ”

про   стягнення 2 747 120,11 грн., з яких: 2 737 893,78 грн. – заборгованість, 9 226,33 грн. – 3% річних.

та за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “ДТЕК КУРАХІВСЬКА ТЕПЛОВА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ”

до відповідача: Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго”

про стягнення 35  682  168,28 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 09.11.2023 первісні позовні вимоги Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” (далі – Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю “ДТЕК КУРАХІВСЬКА ТЕПЛОВА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ” (далі – Відповідач) про    стягнення 21 828,14 грн. задоволені    частково, стягнуто з Відповідача на користь Позивача 3%    річних       у сумі    21 603,11грн; зустрічні    позовні    вимоги про    стягнення 35 682 168,28грн. – задоволено, внаслідок проведення зарахування грошових сум за результатами розгляду первісного та зустрічного позовів стягнуто з Позивача на користь Відповідача суму боргу    у    розмірі 35 660 565,17грн. і судові витрати у розмірі 532 576,33грн.
Також судом відмовлено у задоволенні клопотання Позивача про відстрочення виконання рішення у справі №905/534/23.       
   На адресу Господарського суду Донецької області 14.11.2023 від Відповідача надійшло клопотання, в якому заявник просив стягнути з Позивача на його користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 184 000,00 грн.
Позивач у суді першої інстанції заперечував проти задоволення означеної заяви, вважав, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 184 000,00грн. є значно завищеним, враховуючи критерії складності справи, витраченого адвокатом часу, значення    спору    для    сторони.
Додатковим рішенням господарського суду Донецької області від 28.02.2024 року у справі №905/534/23 вищезазначену заяву задоволено частково, стягнуто з Позивача на користь Відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі                    72 500грн.
Позивач, не погодившись з вищезазначеним додатковим судовим рішенням, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційної скаргою, за змістом якої просив означене рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні заяви Відповідача про ухвалення додаткового рішення в даній справі – відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги Позивач зазначає, що господарський суд не в повному обсязі з`ясував обставини справи, не врахував положення статей 86, 123, 124, 126, 129 ГПК України, а також обсяг наданих адвокатом послуг в межах справи №905/534/23. Крім того зазначав про відсутність орієнтовного розрахунку витрат на правничу допомогу, детального опису виконаних робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та невідповідність обсягу заявлених послуг критерію реальності, невиправдано високий розмір їх вартості.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.03.2024 року, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Позивача на додаткове рішення господарського суду Донецької області від 28.02.2024 року у справі №905/534/23 та встановлено сторонам строк на подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідних заяв, клопотань та заперечень в межах даної справи.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.04.24р. апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” на додаткове рішення господарського суду Донецької області від 28.02.2024 у справі №905/534/23 зупинено   до закінчення перегляду в касаційному порядку Верховним Судом постанови Східного апеляційного господарського суду від 18.01.2024 (повний текст складено 22.01.2024) та рішення Господарського суду Донецької області від 09.11.2023, а також повернення матеріалів справи.
У зв`язку з поверненням матеріалів справи №905/534/23 ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 31.05.2024р. апеляційне провадження у даній справі поновлено, розгляд справи призначено на 24.06.2024р. о 12:00.
Від Відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого він заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважаючи, що сума у розмірі 8   000,00 за годину судового засідання є співмірною, відповідає критерію складності справи, а часткове стягнення судом судових витрат свідчить про дослідження всіх наданих доказів на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу.
У судовому засіданні 24.06.2024р. представник Позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати додаткове рішення суду.
Відповідач заперечив проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві, просив відмовити у її задоволенні, а    додаткове рішення суду першої інстанції просив залишити в силі.
Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Дослідивши матеріали справи у відповідній частині, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
У зустрічній позовній заяві Відповідач заявив про понесення витрат на професійну правничу допомогу в орієнтованому розмірі 200   000,00грн., які просив покласти на Позивача в порядку п.8 ст. 129 ГПК України, зазначивши, що докази таких витрат будуть надані суду у встановлені законом строки.
Відповідач 14.11.2024 року звернувся до господарського суду Донецької області з заявою про ухвалення в даній справі додаткового рішення про стягнення з Позивача на його користь понесених витрат на правничу (правову) допомогу в розмірі 184 000,00 грн.
Від Позивача 20.11.2023 надійшли заперечення на заяву, в яких останній наполягав на тому, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 184 000,00 грн. є завищеним, враховуючи складність    справи, витрачений    адвокатом час, значення    спору    для    сторони. він зазначив, що саме систематичне ненадання доказів Відповідачем до суду призвело до проведення декількох додаткових засідань, в результаті яких було з`ясовано питання необхідності надання таких доказів стороною та фактичне їх надання, що призвело до нарахування витрат на професійну правничу допомогу та намагання стягнути плату за власну некомпетентність Відповідачем. Зазначав, що незначна тривалість судового засідання у справі, заявлені витрати на професійну правничу допомогу за участь в судових засіданнях в суді не відповідають принципу співрозмірності відносно витраченого часу проведення вказаних судових засідань.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 2 ст.126 ГПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За приписами ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
У розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідачем надано до суду наступні докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу:
- Договір про надання правової допомоги №78-КуТЭС від 01.02.2023;
- Додаткова угода №2/1 від 07.06.2023 до Договору про надання правової допомоги №78-КуТЭС від 01.02.2023;
- акт наданих послуг № 318 від 09.11.2023 до Договору про надання правової допомоги №№78-КуТЭС від 01.02.2023,
- довіреність №20-КуТЕС/23 від 09.05.2023р.;
- свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ЛГ№000088 від 22.02.2018 року видане на підставі рішення Ради адвокатів Луганської області від 22.02.2018 №22/02-2.
Судом першої інстанції встановлено, що між Відповідачем та адвокатським об`єднанням «ПЕРШИЙ РАДНИК» (далі - виконавець) було укладено Договір про надання правової допомоги №78-КуТЭС (далі – договір), відповідно до п. 1.1. якого сторони    домовились, що    в рамках даного договору виконавець зобов`язується надавати клієнтові правову допомогу (надалі - послуги) за окремими письмовими або усними дорученнями останнього.
В подальшому між сторонами було укладено Додаткову угоду № 2/1 до Договору про надання правової допомоги №78-КуТЭС від 01.02.2023, відповідно до п. 2.2 якої сторонами погоджено, що вартість послуг адвоката/ів становить 8000,00 грн. за одну годину надання послуг/виконання робіт/участь в одному судовому засіданні у справі одного адвоката. Факт надання послуг підтверджується актом наданих послуг.
Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг № 318 від 09.11.2023 до договору про надання правової допомоги №№78-КуТЭС від 01.02.2023, згідно якого виконавцем надано, а клієнтом прийнято послуги з правової допомоги під час розгляду справи №905/534/23 в суді першої інстанції (Господарському суді Донецької області), а саме:
- аналіз договірної документації та первинних документів, що стосуються оплати за послуги за договором про участь у балансуючому - 2 год. – 16 000,00 грн.;
- аналіз чинного законодавства та судової практики з питань, що регулюють спірні відносини. Аналіз поточної практики Верховного Суду з висновками щодо судової перспективи справи, розробка загальної стратегії ведення справи - 3 год. – 24 000,00 грн.;
- підготовка відзиву на первісний позов - 2 год. – 16 000,00 грн.;
- підготовка зустрічного позову - 5 год. – 40 000,00 грн.;
- підготовка заяви про збільшення розміру зустрічних позовних вимог - 2 год. –                         16 000,00 грн.;
- участь у судових засіданнях в Господарському суді Донецької області - 9 год. –                    72 000,00 грн.
Відповідно до п. 2    Акту    наданих    послуг№ 318 від 09.11.2023 до договору про надання правової допомоги №№78-КуТЭС від 01.02.2023 (додаткова угода №2/1 від 07.06.2023), що підписаний представниками сторін без зауважень та заперечень, передбачено, що    вартість    послуг    за Договором    становить    8000грн за    одну    годину надання    послуг/виконання    робіт/ участь в    одному    судовому засіданні у    справі    одного    адвоката.
Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
При визначені суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п. п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20).
За умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено (постанова об`єднаної палати КГС ВС від 22.01.2021 №925/1137/19).
В постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі №211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17) від 06 листопада 2020 року у справі №760/11145/18 (провадження № 61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Змістом оскаржуваного додаткового рішення підтверджується, що при розгляді означеної заяви судом першої інстанції було ретельно досліджений обсяг наданих послуг, які зазначені у акті виконаних робіт, здійснено перерахунок їх вартості в залежності від реально витраченого адвокатом часу, зокрема, щодо кількості годин, витрачених у судових засіданнях; виключено вартість послуг, які зазначені у акті, однак фактично не надані.
Наведені обставини у їх сукупності та часткове задоволення заяви Відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу спростовує доводи апеляційної скарги про незастосування судом першої інстанції критерію реальності наданих послуг та завищення їх вартості, оскільки судом задоволено 39% від первісно заявленої суми витрат на правничу допомогу.
Враховуючи викладене, а також обставини справи, зокрема, характер та предмет спору, а також заявлені до стягнення суми за неналежне виконання Позивачем умов Договору у відношенні до витрат на правову допомогу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з урахуванням законодавчих критеріїв визначення витрат на професійну правничу допомогу, визначені заявником до стягнення витрати є такими, що відповідають критеріям визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін та є такими, що підтверджені належним чином з наданням відповідних доказів.
На підставі вищезазначеного, а також враховуючи факт того, що рішенням Господарського суду Донецької області від 09.11.2023 року зустрічні позовні вимоги Відповідача задоволено у повному обсязі, колегія суддів вважає обґрунтованим та правомірним висновок суду першої інстанції про часткове задоволення заяви Відповідача про ухвалення додаткового рішення та покладення на Позивача понесених Відповідачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 72   500,00 грн.
Вищезазначене спростовує доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції положень статей 86, 123, 124, 126, 129 ГПК України та обсягу наданих адвокатом послуг в межах справи №905/534/23.
Також, заперечуючи в суді першої інстанції проти заявленої до стягення суми витрат на правову допомогу, Позивач не наводив власного розрахунку та не надавав доказів щодо їх неспівмірності та необґрунтованості, як і не зазначив суму, яка на його думку, має бути відшкодована Відповідачу у якості понесених ним витрат на правову допомогу.
Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, приймаючи означене додаткове рішення, в повній мірі дослідив всі наявні в матеріалах справи докази щодо понесених Відповідача витрат на професійну правничу допомогу, надав таким витратам належну оцінку та прийняв рішення на основі всіх доводів, що були належним чином надані сторонами і підтверджувалися наявними в матеріалах справи доказами.
Будь-яких порушень норм процесуального права в діях суду першої інстанції при розгляді ним означеної заяви Відповідача справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги судовою колегією не встановлено, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
За таких підстав додаткове рішення господарського суду Донецької області від 28.02.2024 у справі №905/534/23 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – без задоволення.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” на додаткове рішення господарського суду Донецької області від 28.02.2024   у справі №905/534/23- залишити без задоволення.
Додаткове рішення господарського суду Донецької області від 28.02.2024 у справі № 905/534/23 – залишити без змін.
Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.
Повний текст постанови підписано  04.07.2024 

Головуючий суддя                                                                     О.В. Стойка

Суддя                                                                                           О.Є. Медуниця  

Суддя                                                                                           Д.О. Попков