УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/6996/22 Головуючий у 1-й інст. Шкиря В.М. 
Категорія 39 Доповідач Талько О. Б. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді:         Талько О.Б.,
суддів:                         Коломієць О.С., Шевчук А.М.,
за участю секретаря    Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 296/6996/22 за позовом  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кудіна Марія Геннадіївна, до Акціонерного товариства "Сенс Банк" про захист прав споживача, за апеляційними скаргами Акціонерного товариства "Сенс Банк" на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 1 листопада 2023 року та додаткове рішення цього ж суду від 5 березня 2024 року, ухвалені під головуванням судді Шкирі В.М., -

ВСТАНОВИВ:

        У жовтні   2022 року  представник ОСОБА_1  – адвокат Кудіна М.Г., звернулася до суду із позовом, в якому зазначила, що 29 липня 2022 року між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк» укладений договір про розміщення депозитних вкладів № TDRM000839696 на суму вкладу 280000 грн., зі сплатою 9% річних та строком повернення вкладу - 5 серпня 2022 року, а також договір № TDRM000839658 на суму вкладу 1000000 грн., зі сплатою 10% річних та строком повернення вкладу 12 серпня 2022 року.
4 серпня 2022 року на електронну адресу ОСОБА_1 надійшов лист банку без дати і реєстраційного номеру за підписом ОСОБА_2 , без зазначення посади цієї особи. З тексту листа банку ОСОБА_1 стало зрозуміло, що йому відмовлено у видачі готівки на підставі ст. 15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації /відмиванню/ доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» та виходячи з наявної інформації щодо суті та характеру фінансових операцій, банк присвоїв ОСОБА_1 неприйнятно високий ризик та прийняв рішення про відмову у встановленні/підтриманні ділових відносин з ним. Також в електронному листі повідомлялось, що рахунки, відкриті ОСОБА_1 у відділеннях АТ «Альфа-Банк», будуть закриті. З метою отримання більш детальної інформації від банку щодо порядку отримання власних коштів, 2 вересня 2022 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 звернувся до банку з офіційним листом, в якому поставив вимогу повідомити реквізити рішення спеціально уповноваженого органу про зупинення фінансових операцій щодо ОСОБА_1 /в разі його наявності/, а також повідомити алгоритм дій, яких він має дотриматись з метою отримання коштів готівкою в сумі 1288247,09 грн. з рахунків НОМЕР_1 і НОМЕР_2 ). Лист був отриманий банком 7 вересня 2022 року відповідно до даних з сайту Укрпошти. Відповідь на дане звернення банк не надав до сьогоднішнього дня, у видачі коштів на відділеннях банку ОСОБА_1 відмовляють.
Вважає, що оскільки відповідач не виконав своїх обов`язків з повернення ОСОБА_1 вказаних коштів, грошові кошти за договорами банківських вкладів від 29 липня 2022 року, з врахуванням нарахованих відсотків та пені, підлягають стягненню із відповідача, що є підставою для звернення до суду із вказаним позовом.
Станом на 8 березня 2023 року відповідач повернув ОСОБА_1 суму депозитного вкладу в розмірі 1291228,5 грн, залишок неповернутої суми депозитного вкладу становив 1032,57 грн.
Таким чином, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд стягнути із Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 залишок неповернутої суми депозитного вкладу 1032,57 грн.
Окрім того, просила стягнути суму відсотків за час користування банком коштами ОСОБА_1 , а саме
- за договором №TDRM000839696 від 29 липня 2022 року, строк повернення вкладу встановлений 5 серпня 2002 року, сума вкладу 280000,00 грн., процентна ставка 9% річних, станом на 17 лютого 2023 року (дата повернення всієї суми вкладу) сума відсотків становить 13 877,22 грн. (280 000 грн х 9% :365 днів х 201 день.);
- за договором №TDRM000839658 від 29 липня 2022 року, строк повернення вкладу встановлений 12 серпня 2022 року, сума вкладу 1000000,00 грн., процентна ставка 10,0% річних, сума відсотків станом на 28 березня 2022 року становить 57366,58 грн.
Крім того, вважає, що відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» банк у зв`язку з невиконанням зобов`язань за договором банківського вкладу має сплатити позивачу пеню за кожен день прострочення виконання свого обов`язку по поверненню депозитного вкладу, виходячи з сум відсотків, розрахованих станом на 17 лютого 2023 року та 28 березня 2023 року:
-за договором №TDRM000839696 від 29 липня 2022 року, строк повернення вкладу встановлений 5 серпня 2002 року, сума вкладу 280000,00 грн., процентна ставка 9% річних, станом на 17 лютого 2023 року (дата повернення всієї суми вкладу) сума відсотків становить 13877,22 грн., пеня за період з 5 серпня 2022 року по 17 лютого 2023 року становить 13877,22 грн. х 3% х 201 день. = 83 680,00 грн за період з 29 липня 2022 року по 28 березня 2023 року.
-за договором №TDRM000839658 від 29 липня 2022 року, строк повернення вкладу встановлений 12 серпня 2022, сума вкладу 1000000,00 грн., процентна ставка 10,0% річних, сума відсотків станом на 28 березня 2022 року становить 325746,12 грн., за період з 29 липня 2022 року по 28 березня 2023 року.
Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 1 листопада 2023 року позов задоволено частково.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 відсотки за договором на розміщення вкладу TDRM000839658 від 29 липня 2022 року в сумі 4452 грн 06 коп, та 20032 грн 88 коп пені.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 відсотки за договором на розміщення вкладу № TDRM000839696 від 29 липня 2022 року в сумі 1627 грн 39 коп та 10055 грн 10 коп пені.
Стягнуто з АТ « Сенс Банк» на користь держави судовий збір в сумі 361 грн. 67 коп.
У листопаді 2023 року представник позивача - адвокат Кудіна М.Г., звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просила поновити строк для подання доказів понесених судових витрат та вирішити питання щодо стягнення з АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 50000 грн. витрат на правничу допомогу.
Додатковим рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 5 березня 2024 року заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кудіної М.Г., задоволено частково .
Стягнуто з Акціонерного товариства «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 30000 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.
В задоволенні інших вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Зокрема, зазначає, що повернення коштів за вкладом на поточний рахунок вважається належним виконанням умов договору на розміщення вкладу. Судом не взято до уваги той факт, що АТ «Сенс банк» не порушував права позивача в частині повернення коштів, оскільки від останнього не надходило визначених законом платіжних документів про видачу коштів або перерахування їх на інший рахунок.
Банк самостійно без ініціатора не може здійснити платіжну операцію.
В матеріалах справи відсутні докази звернення позивача чи його представника до банку з вищевказаними документами. Позивачем не було подано до банку жодного з вищевказаних документів, на підставі яких останній у відповідності до Закону України «Про платіжні послуги» та/або Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні міг би здійснити грошовий переказ або видачу коштів через касу банку.
Крім того, вказує, що до АТ «Альфа Банк» надходило звернення адвоката Кудіної М.Г., в якому вона просила повідомити реквізити рішення щодо відмови у підтриманні ділових відносин, а також повідомити алгоритм дій, який має дотримуватися ОСОБА_1 з метою отримання коштів готівкою у сумі 1288247,09 грн з депозитних рахунків. В оскаржуваному рішенні суд ототожнює звернення адвоката Кудіної М.Г. від 6 вересня 2022 року з вимогою про повернення вкладу. Проте вказане звернення не відповідає Закону України «Про платіжні послуги» та Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, а також у ньому відсутня вимога про повернення коштів.
Листом від 14 вересня 2022 року банк відмовив адвокату у наданні інформації щодо алгоритму дій, оскільки нею не було додано до запиту належним чином завіреного письмового дозволу клієнта банку на розкриття інформації, що містить банківську таємницю.
Жодних доказів того, що представник ОСОБА_1 – ОСОБА_4 , звертався до банку з вимогою саме про повернення коштів клієнта ОСОБА_1 , матеріали справи не містять. Зі скриншоту про реєстрацію в електронній черзі не вбачається, що до банку звертався саме ОСОБА_4 з відповідним зверненням. Вважає недопустимим доказом заяву про повернення коштів, яка подана після відкриття провадження у справі.
Вказує, що АТ «Сенс Банк» не отримувало жодного повідомлення про призначення судового засідання на 1 листопада 2023 року. Твердження суду про наявність заяв про розгляд справи без участі сторін не відповідає дійсності. Натомість представник АТ «Сенс Банк» просив проводити за його відсутності судове засідання, призначене виключно на 27 червня 2023 року на 15 год. 30 хв. Жодного клопотання про проведення судового засідання 1 листопада 2023 року або про розгляд справи за відсутності представника відповідача матеріали справи не містять. Отже, при розгляді справи судом було порушено основний принцип цивільного судочинства – відкритість судового процесу, яка реалізується через участь в судовому засіданні.
Крім того, стверджує, що до спірних правовідносини не може бути застосована ч. 5 ст. 10 Закону України «По захист прав споживачів».
В апеляційній скарзі на додаткове рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 5 березня 2024 року відповідач просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кудіної М.Г., про поновлення процесуального строку для подачі доказів та заяви про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 296/6996/22 відмовити.
Зокрема, зазначає, що оскільки позов було задоволено частково на суму 36167,43 грн із заявлених 481642,49 грн, то сума витрат на правничу допомогу, яка підлягає стягненню, становить 3755 грн. Проте це було проігноровано судом, що призвело до неправильного визначення розміру витрат на правничу допомогу. У додатковому рішенні суд вказує, що сума у розмірі 30000 грн є реальною та співмірною , оскільки після звернення до суду відповідач повернув позивачу грошові кошти за банківськими вкладами. Втім вказане твердження не відповідає дійсності, оскільки підставою для повернення коштів була не позовна заява, а належне звернення до банку представника позивача ОСОБА_4 у січні 2023 року, яке було подано вже після звернення з позовом.
Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 20 листопада 2023 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кудіної М.Г., про поновлення процесуального строку. Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 1 листопада 2023 року було розміщено у підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС 3 листопада 2023 року, що підтверджується карткою руху судового документу.
6 листопада 2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Кудіна М.Г., через підсистему «Електронний суд» звернулася до суду із заявою в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у даній справі щодо стягнення з АТ «Сенс Банк» витрат на правничу допомогу.
Проте оскільки адвокат Кудіна М.Г. зареєстрована у підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС з 17 березня 2021 року, то про наявність рішення по справі була повідомлена 3 листопада 2023 року.
Ухвалою  Корольовського районного суду м. Житомира від 8 листопада 2023 року заяву представника позивача  ОСОБА_1 - адвоката Кудіної М.Г., про ухвалення додаткового рішення у справі було повернуто без розгляду. Вказана ухвала була розміщена у підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС 9 листопада 2023 року, що підтверджується карткою руху судового документу.
       Підставою для повернення заяви без розгляду було ненадсилання представником позивача заяви про стягнення витрат на правову допомогу з додатками іншим учасникам справи.
       14 листопада 2023 року від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кудіної М.Г., повторно надійшла заява про ухвалення додаткового рішення та заява про поновлення процесуального строку, в якій адвокат Кудіна М.Г. як на підставу поновлення процесуального строку посилається на недолучення до заяви про ухвалення додаткового рішення від 6 листопада 2023 року доказів направлення такої заяви та копій доказів, що до неї долучаються, оскільки судова практика з приводу визначення порядку подачі такої заяви не є чіткою.
       Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 20 листопада 2023 року задоволено вищевказане клопотання.
       Вважає, що зазначена причина для поновлення строку не є поважною та суперечить нормам ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 1 листопада 2023 року не підлягає до задоволення, а апеляційна скарга на додаткове рішення цього ж суду від 5 березня 2024 року підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 29 липня 2022 року між АТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду на розміщення вкладу TDRM000839696 в розмірі 280000 грн. Відповідно до умов зазначеного договору банк відкрив позивачу рахунок на договірних засадах для зберігання грошових коштів в сумі 280000 грн, що передаються вкладником банку під 9% річних на термін 7 днів з можливістю його продовження (пролонгування). Також сторони визначили, що повернення вкладу та нарахованих на вклад процентів буде здійснено на рахунок НОМЕР_1 . Так, на виконання умов договору банк перерахував кошти з депозитного рахунку на рахунок позивача НОМЕР_1 (Т.1, а.а.с.22-23) Розміщення вкладу №TDRM000839696 29 липня 2022 року в сумі 280000 грн та повернення його 5 серпня 2022 року на рахунок НОМЕР_1 підтверджено випискою банку (Т.1, а.с.137)
29 липня 2022 року між АТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду на розміщення вкладу в сумі 1000000 грн. Відповідно до умов угоди на розміщення вкладу № TDRM000839658, банк відкрив позивачу рахунок на договірних засадах для зберігання грошових коштів в сумі 1000000 грн, що передаються вкладником банку під 10% річних на термін 14 днів з можливістю його продовження (пролонгування). Також сторони визначили, що повернення вкладу та нарахованих на вклад процентів буде здійснено на рахунок НОМЕР_1 (Т.1, а.а.с.24-25). Розміщення вкладу TDRM000839658 29 липня 2022 року в сумі 1000000 грн та повернення його 9 вересня 2022 року на рахунок НОМЕР_1 підтверджено випискою банку (Т.1, а.с.132).
Судом також встановлено, що ОСОБА_1 отримав лист банку про те, що у відносинах банку з ним присвоєно неприйнятно високий ризик та прийнято рішення про відмову у встановленні/підтриманні ділових відносин з ним, припинення здійснення операцій через рахунок, відкритий в АТ "Альфа-Банк", та закриття рахунків, що відкриті в банку. Також позивачеві було рекомендовано звернутися до Банку для уточнення заборгованостей (Т.1, а.а.с.16-17)
2 вересня 2022 року ОСОБА_3 направила голові правління ТТ "Альфа-Банк" лист, який отримано 7 вересня 2023 року, де вказала, що ОСОБА_1 бажає зняти з рахунку свої готівкові кошти в сумі 1288247,09 грн, а також просила повідомити алгоритм дій, яких має дотриматись ОСОБА_1 з метою отримання коштів готівкою в сумі 1288247,09 грн. з рахунків НОМЕР_1 і НОМЕР_2 , також просила надати розпорядження про відмову у встановленні/підтриманні ділових відносин (Т.1, а.а.с.20-21).
Банком надано розпорядження №184 від 4 вересня 2022 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у встановленні/підтриманні ділових відносин, оскільки йому встановлено неприйнятно високий ризик (Т1, а.с.143). Також повідомлено ОСОБА_3 про те, що нею не долучено до запиту належним чином завіреного письмового дозволу клієнта банку на розкриття їй інформації , що містить банківську таємницю (Т.1 а.с.175)
Згідно з довідкою №3810-26 від 27 січня 2023 року між АТ "Сенс Банк" та ОСОБА_1 в мобільному застосунку було укладені наступні угоди про розміщення депозитних вкладів:
- депозит TDRM000839658, відкритий 29 липня 2022 року о 12:17:49 на 14 днів та за допомогою мобільного застосунку "Sense Superapp" ОСОБА_1 здійснював операції: - 29 липня 2022 року о 13:13:00 відключив пролонгацію; - 5 серпня 2022 року 018:30 підключив пролонгацію; -12 серпня 2022 року депозит пролонговано; - 26 серпня 2022 року депозит знову пролонговано; - 28 серпня 2022 року о 5:54:17 відключено пролонгацію; 09.09.2022 депозит повернуто банком на поточний рахунок;
- депозит TDRM000839696, відкритий 29 липня 2022 року о 12:57:54 на 7 днів та за допомогою мобільного застосунку "Sense Superapp" ОСОБА_1 здійснював операції: - 29 липня 2022 року відключив пролонгацію; -5 серпня 2022 року депозит повернуто Банком на поточний рахунок.
4 серпня 2023 року ОСОБА_1 надіслав банку лист, в якому повідомив, що 29 липня 2022 року на його рахунок в Альфа-банку надійшло 1 480298,13 грн та 0,62 грн з його рахунку в Монобанку ( причина - відмова у підтриманні ділових відносин).
Згідно з виписки за рахунком НОМЕР_1 за період з 28 липня 2022 року-8 серпня 2022 року (Т.1, а.а.с.26-27) :
29 липня 2023 року онлайн операція на 280000 грн та 1000000 грн;
- 5 серпня 2022 року повернуто - 280000 гривень по вкладу TDRM000839696;
- 5 серпня 2022 року виплачено відсотки - 333,47 грн по вкладу TDRM000839696;
6 жовтня 2022 року банк повідомив ОСОБА_1 про те, що 13 липня 2022 року на підставі аб.3 ч.1 ст.15 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" банк прийняв рішення про закриття його карткового рахунку та відмову в подальшому обслуговуванні, а 29 липня 2022 року кошти, що перебували на картці, були переведені на вказані ним реквізити. (Т.1, а.а.с.214-215)
5 січня 2023 року до банку звернувся ОСОБА_4 як представник ОСОБА_1 для отримання грошових коштів в сумі 1288247,09 грн , що перебувають на рахунках НОМЕР_1 і НОМЕР_2 , з документами, що підтверджують його повноваження.
Станом на 21 березня 2023 року з карткового рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_1 останнім через представників отримано 1191228,50 грн , що підтверджено виписками (Т.2, а.а.с.39-49)
27 березня 2023 року представник позивача змінив предмет позову та зменшив позовні вимоги, вказавши, що відповідач повернув ОСОБА_1 суму депозитного вкладу в розмірі 1291228,50 грн, залишок неповернутої суми депозитного вкладу становить 1032,57 грн.
Сума відсотків, яка підлягає стягненню за час користування банком коштами позивача, становить:
- за договором №TDRM000839696 від 29 липня 2022 року строк повернення вкладу встановлений 5 серпня 2002 року, сума вкладу 280000 грн., процентна ставка 9% річних, станом на 17 лютого 2023 року (дата повернення всієї суми вкладу) сума відсотків становить 13 877,22 грн. (280 000 грн х 9% :365 днів х 201 день.).
- за договором №TDRM000839658 від 29 липня 2022 року строк повернення вкладу встановлений 12 серпня 2022 року, сума вкладу 1000000 грн., процентна ставка 10,0% річних, сума відсотків станом на 28 березня 2022 року становить 57366,58 грн.
       Відповідно до положень статей 526, 530, 598, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За змістом положень статей 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Відповідно до положень частин першої, третьої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу (стаття 1058 ЦК України).
Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу (стаття 1060 ЦК України).
Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав (стаття 1061 ЦК України).
Таким чином, строковий договір банківського вкладу покладає на банк обов`язок прийняти від вкладника суму коштів, нарахувати на неї проценти та повернути ці кошти з процентами зі спливом встановленого договором строку.
Закінчення строку дії договору банківського вкладу не звільняє банк від обов`язку повернути (видати) кошти вкладникові.
Сторони за домовленістю можуть визначити порядок здійснення повернення коштів за строковим вкладом - шляхом перерахування на поточний рахунок вкладника, шляхом видачі готівкою через касу банку, або іншим шляхом. Зазначені вище норми не містять обмежень при виборі сторонами такого договору способу виконання зобов`язання з повернення коштів банку перед вкладником.
У разі, якщо договором банківського вкладу передбачено повернення вкладу коштів шляхом їх перерахування на поточний рахунок вкладника, із чим погодились обидві сторони, укладаючи такий договір, то після здійснення зазначеної операції правовідносини сторін трансформуються у правовідносини банківського рахунку відповідно до положень частини третьої статті 1058 ЦК України.
Таким чином вкладник має право отримати готівкою повернуті банком на поточний рахунок кошти за вкладом, але до правовідносин між ними вже не можуть застосовуватись положення договору строкового банківського вкладу у зв`язку з тим, що строк його дії закінчився.
За договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами (стаття 1066 ЦК України).
Банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом (стаття 1068 ЦК України).
Отже, перерахування суми вкладу після закінчення строку депозиту на поточний рахунок кредитора не є належним виконанням банком зобов`язань за цим договором і не є поверненням сум вкладу, оскільки із часу перерахування банком депозитів на поточний рахунок клієнта і у випадку неможливості отримання клієнтом цих коштів із зазначеного рахунку з вини банку останній згідно із частиною другою статті 1070 ЦК України має сплатити проценти за користування грошовими коштами в розмірі, що зазвичай сплачується банком за вкладом на вимогу, це повністю узгоджується з висновками Верховного Суду України в постановах від 10 червня 2015 року у справі № 6-36цс15, від 02 березня 2016 року у справі № 6-2861цс15 та від 27 квітня 2016 року у справі № 6-302цс16 та правовою позицією Великої Палати Верховного суду з цього приводу.
Банк неправомірно відмовив ОСОБА_3 у наданні інформації, оскільки жодної банківської таємниці вона не просила розкривати.
Банківською таємницею є, зокрема: 1) відомості про банківські рахунки клієнта; 2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; 3) фінансово-економічний стан клієнта.
Звертаючись до відповідача з даним запитом, ОСОБА_3 повністю володіла інформацією про фінансово-економічний стан клієнта та його рахунки.
Банк, не надавши вказану у запиті інформацію, фактично перешкодив ОСОБА_1 отримати кошти зі свого рахунку після припинення дії договорів депозитних вкладів.
Таким чином, виходячи з положень статтей 1058, 1060, частини п`ятої статті 1061 ЦК України, проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу до банку, до дня фактичного його повернення вкладникові.
Банківський вклад є повернутим у день його фактичного повернення, а не в день формального перерахування на рахунок вкладника, з якого кошти неможливо отримати.
У справі, яка розглядається, банк не нараховував та не виплатив проценти за користування коштами, розміщеними на поточному рахунку позивача взагалі, навіть у розмірі 0,1 %
Розміщення вкладу TDRM000839658 – 29 липня 2022 року в сумі 1000000 грн та повернення його 9 вересня 2022 року на рахунок НОМЕР_1 підтверджено випискою банку.
Розміщення вкладу TDRM000839696 - 29 липня 2022 року в сумі 280000 грн та повернення його 5 серпня 2022 року на рахунок НОМЕР_1 підтверджено випискою банку (а.с.137).
У п.8 акцепту на укладення угоди на розміщення вкладу № TDRM000839696 від 29 липня 2022 року вказано, що строк дії договору і угоди, права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору наведені у договорі та додатку №6, аналогічні відомості вказані в п.8 Акцепту на укладення угоди на розміщення вкладу № TDRM000839658 від 29 липня 2022 року.
Згідно з п.3.19 додатку №6 до договору банківського обслуговування фізичних осіб в АТ "Альфа-Банк" проценти за календарні (неробочі) дні, протягом яких вклад обліковувався на депозитному рахунку після настання дати повернення, що зазначена в угоді на розміщення вкладу, нараховуються у розмірі, встановленому для вкладів на вимогу, а саме 0,01 % річних в національній та іноземній валютах.
Так ч.1 ст.1170 ЦК передбачено, що за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом.
При цьому, згідно із ч.2 ст.1070 ЦК проценти за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу.
В даній справі договори банківського вкладу не містять визначеного розміру процентної ставки за користування грошовим вкладом у разі неналежного виконання зобов`язань за договором після закінчення терміну його дії.
В такому випадку підлягає застосуванню ч.1 ст.1170 ЦК та банк зобов`язаний був нарахувати 0,01 % річних в національній валюті.
       У позовній заяві представник позивача - адвокат Кудіна М.Г., зазначила, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат складається з витрат на забезпечення професійної правничої допомоги в розмірі 50000 грн.
20 листопада 2024 року суд задовольнив клопотання ОСОБА_3 та поновив строк на подачу доказів понесення судових витрат у цій справі
Представником позивача на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу суду надано: виписку про надходження на картковий рахунок ОСОБА_3 20 липня 2023 року - 30000 грн (Т.1, а.с. 153); довідку про отриману оплату за надання правової допомоги від ОСОБА_1 (Т.1, а.с. 154); свідоцтво про зайняття адвокатської діяльності; договір від 26 серпня 2022 року про надання ОСОБА_3 правової допомоги ОСОБА_1 (Т.1, а.с. 156); акт виконаних робіт від 6 листопада 2023 року (Т.1, а.с. 157); виписку про надходження на картковий рахунок ОСОБА_3 27 березня 2023 року 10000 грн. (Т.1, а.с. 158),
         Частиною 8 статті 141 ЦПК України, визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.
       Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
       У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до положень ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
          Частиною 3 цієї статті передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
           Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
   За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
          Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
     Оскільки позовні вимоги задоволено частково, на користь позивача підлягає стягненню 3500 грн. витрат на правничу допомогу, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
       Таким чином, додаткове рішення слід змінити, зменшивши розмір витрат на правничу допомогу із 30000 грн. до 3500 грн.

       Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

       Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» на рішення залишити без задоволення, а рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 1 листопада 2023 року,- без змін.
       Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» на додаткове рішення задовольнити частково.
       Додаткове рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 5 березня 2024 року змінити, зменшивши суму витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає стягненню з Акціонерного товариства «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 , із 30000 грн. до 3500 грн.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: