Номер провадження: 33/813/2155/24
Номер справи місцевого суду: 496/1773/24  
Головуючий у першій інстанції Горяєв І.М. 
Доповідач Кравець Ю. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.09.2024 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Кравця Ю.І, при секретарі судового засідання - Гасанової Л.Я. кизи, за участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , – адвоката Комарової Г.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Комарової Г.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Біляївського районного суду Одеської областівід 05.07.2024 року, відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП
установив
Зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 17000,00грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 605 грн.
Судом 1-ої інстанції встановлені наступні обставини: 07.02.2024 року о 14.34 годин в Одеській області, Одеський район, траса Київ-Одеса 452 км,  ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Мерседес», номерний знак НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком КНП «ООМЦПЗ» ООР №000391 від 14.02.2024 року.
Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, адвокат Комарова Г.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 зазначає, що не погоджується з постановою суду першої інстанції та просить скасувати постанову у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на наступне:
- справу розглянуто без ОСОБА_1 та його захисника;
- матеріали справи не містять в собі направлення ОСОБА_1 на медичний огляд, а в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено ознаки наркотичного сп`яніння;
- висновок щодо ОСОБА_1 не може вважатися належним доказом перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння, оскільки не містить вказівок щодо визначення наркотичного засобу та його кількість;
- відповідно до відеозапису, зразки біологічного матеріалу були переплутані, а тому висновок, наявний в матеріалах справи не відповідає дійсності;
-
В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки апеляційному суду не повідомив, однак участь в апеляційному розгляді приймає його захисник – адвокат Комарова Г.О., яка просила провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .
З огляду на вищевикладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 за участі його представника.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник Комарова Г.О. підтримала доводи апеляційної скарги, та просила її задовольнити.
Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.
Мотиви суду апеляційної інстанції
Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України за кваліфікуючими ознаками керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння повністю доведена та підтверджується дослідженими судом апеляційної інстанції наступними доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №734014 від 14.02.2024 (а.с. 1);
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 000391, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння (а.с.4);
- матеріалами відеофіксації адміністративного правопорушення.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 9.11.2015 ( далі- Інструкція) , також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008.
Пунктом 12 розділу 2 Інструкції визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками визначеними у п. 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я , який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.
Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.
За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.
Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння видається на підставі акта медичного огляду.
Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Отже законодавцем визначено, що діагноз за результатами огляду особи на стан сп`яніння у медичному закладі визначає лише лікар, і такий діагноз має бути встановлений за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями, проведення яких є обов`язковим, і внесений до акта медичного огляду, і відповідно до остаточного висновку щодо результатів огляду, копія якого вручається водію, поліцейському.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема із матеріалів відеозапису, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився у відповідності із вимогами законодавства та діючих нормативних актів.
Відповідно до ч. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.
В той же час, лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному-для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.
Оскільки огляд ОСОБА_1 проводився на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, за результатами якого було складено висновок, у даному випадку відсутня необхідність долучення до матеріалів справи акту на стан сп`яніння, проте, акт огляду був витребуваний судом першої інстанції за клопотанням сторони захисту.
Відповідно до акту медичного огляду №000391 від 07.02.2024 року у ОСОБА_1 під час огляду були наявні і інші ознаки сп`яніння зокрема: зіниці не змінені, реакція на світло млява; в позі Ромберга похитування незначне; пальце-носова проба – виконана задовільно; лабораторне діагностика з метою уточнення наявних речовин впливу відбувалась шляхом дослідження біологічного середовища (сечі), результат дослідження – виявлені каннабіноїди. Сукупність вказаних ознак та результати лабораторних досліджень і стали підставою для висновку про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння.
Під час, огляду ОСОБА_1 повідомляв лікаря про свої хронічні хвороби.
Апеляційний суд приймає до уваги посилання захисника відносно того, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , незважаючи на наявне в матеріалах справи клопотання про відкладення судового засідання, чим були порушені його права, водночас зауважує, що зазначена обставина не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови, більш того, апеляційним судом були поновлені права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, шляхом виклику його у судове засідання.
Апеляційний суд приймає до уваги посилання захисника відносно того, що матеріли справи не містять направлення для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, в той же час зауважує, що зазначена обставина не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови та не свідчить жодним чином про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Твердження апеляційної скарги що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено ознаки наркотичного сп`яніння апеляційний суд не приймає, оскільки протокол про адміністративне правопорушення був складений відносно ОСОБА_1 за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння на підставі висновку про перебування останнього в стані наркотичного сп`яніння, тому не зазначення в протоколі ознак такого сп`яніння після проходження медичного огляду в медичному закладі не має правового значення.
Доводи апеляційної скарги що висновок щодо ОСОБА_1 не може вважатися належним доказом перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння, оскільки не містить вказівок щодо визначення наркотичного засобу та його кількість апеляційний суд відхиляє, виходячи з такого.
Відповідно до Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 процедура визначення стану наркотичного сп`яніння здійснюється з обов`язковим відібранням біологічного матеріалу, зокрема, сечі, а також обов`язково проводиться огляд особи.
З матеріалів справи вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння був проведений у день події 07.02.2024 у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП. У відповідності до вимог п.8 Інструкції № 1452/735 з метою виявлення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння, ОСОБА_1 здав біологічні зразки (сечу) для проведення лабораторного дослідження на визначення стану сп`яніння. Проведення аналізу біологічних зразків потребує певного часу, тому висновок за результатами огляду про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння був складений 14.02.2024. Висновок лікаря від 14.02.2024 складено на підставі акту медичного огляду № 000391, складеного 07.02.2023 о 15 год. 20 хв.
Оцінка дій лікарів КНП «ООМЦПЗ» ООР, які брали участь у відборі біологічних зразків для лабораторного дослідження та складання акту і медичного висновку, не входить у предмет доказування по цій справі, а тому суд апеляційної інстанції відхиляє відповідні доводи апелянта.
Судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які скарги на дії лікаря-нарколога. Результати медичного огляду, проведеного в КНП «ООМЦПЗ» ООР,  ОСОБА_1 не спростовані, а висновок КНП «ООМЦПЗ» ООР від 14.02.2024у встановленому законодавством порядку не оскаржений та не спростований апелянтом під час апеляційного перегляду справи. Тому у суду відсутні підстави вважати, що висновок складений з порушеннями Інструкції № 1452/735, а відтак немає підстав для визнання огляду недійсним, тому доводи апеляційної скарги з цій частині не приймаються до уваги.
Посилання що відповідно до відеозапису, зразки біологічного матеріалу були переплутані, а тому висновок, наявний в матеріалах справи не відповідає дійсності є неприйнятними та спростовуються відеозаписом долученим до матеріалів провадження, з якого вбачається що медпрацівник перебуває біля шафи з паперовою документацією (ПВР 474574 15 год 21 хв.), а висловлювання медпрацівника про які зауважує апелянт, відбуваються біля цієї шафи (ПВР 474574 16 год 51 хв.), проте не стосуються біологічних матеріалів відібраних для аналізів.
З відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 в медичному закладі особисто брав ємкість (баночку) для надання на дослідження біологічних зразків (сечі) та жодного разу не заявляв ні працівнику поліції, ні працівникам медичного закладу щодо забруднення цієї ємкості чи наявності слідів її попереднього вживання або будь-яких інших зауважень з приводу відбору сечі для аналізу не висловлював. Тобто сечу для аналізу відбирав сам ОСОБА_1 в присутності працівника поліції, що вбачається з відеозапису події.
Крім того, з огляду на те, що висновок лікаря з підстав його неповноти або неправильності не оскаржений та суду не надано будь-яких протилежних досліджень з огляду на те, що наркотичні речовини та їх метаболіти зберігаються в організмі людини тривалий час.
Окрім цього, з відеозапису вбачається, що медичний працівник роз`яснила  ОСОБА_1 процедуру відібрання біологічного матеріалу. При цьому, медичний працівник, перебуваючи з  ОСОБА_1 в межах одного приміщення, нездійснювала маніпуляції щодо змішування біологічного матеріалу, про яке вказує апелянт.
Під час апеляційного розгляду не встановлено підстав для висновку про те, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проведено з порушенням вимог ст.266 КУпАП або положень Інструкції №1452, а відтак підстави для визнання його результатів недійсними, виходячи з наведених у скарзі обставин, відсутні.
Відтак, факт перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння на момент його зупинки працівниками поліції встановлений у визначений законом спосіб у поза розумний сумнів.
Інших істотних та переконливих доводів, які б свідчили про недопустимість доказів, які містяться в матеріалах справи або спростовували висновки судді першої інстанції в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.
У відповідності до припису п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Отже, за результатами апеляційного розгляду апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та справедливою, тому підстави для задоволення апеляційної скарги, - відсутні.
Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив
Апеляційну скаргу адвоката Комарової Г.О. в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Біляївського районного суду Одеської областівід 05.07.2024 року, відносно ОСОБА_1 , про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                 Ю.І. Кравець