ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" липня 2024 р.           Справа№ 911/1046/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Руденко  М.А.
суддів:            Барсук  М.А. 
          Пономаренка  Є.Ю. 

при секретарі:                              Реуцькій Т.О.
за участю представників сторін:
від позивача: Просвірін А.Е., директор; Сорохтей Л.Ю., наказ № 5-ос від 01.03.2020;
від відповідача: Роговий М.В., ордер АА № 1398540 від 28.01.2024,
розглянувши  матеріали апеляційних скарг акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз"
на рішення  господарського суду Київської області від 16.11.2023
та
на додаткове рішення  господарського суду Київської області від 08.02.2024 
у справі  № 911/1046/23 (суддя - Третьякова О.О.)
за позовом  товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з обслуговування газових мереж та теплопостачання"
до  акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз"
про  визнання незаконними та скасування рішень,-
В  С  Т  А  Н  О  В  И  В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з обслуговування газових мереж та теплопостачання" (далі - ТОВ "Компанія Газмережтеплопостач") звернулось з позовом до акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" (далі  - АТ "ОГРС "Київоблгаз") про визнання незаконними та скасування рішень, оформлених протоколами від 08.02.2023 засідань комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРС), в частині задоволення актів про порушення №№ 5036, 5037 від 29.12.2021 та донарахування позивачу необлікованих обсягів природного газу та його вартості на підставі вказаних актів.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що у відповідача не було правових підстав для прийняття спірних рішень про донарахування позивачу необлікованих обсягів природного газу та його вартості, оскільки:  
-  комісією оператора газорозподільних мереж (далі - ГРМ) акти про порушення №№ 5036, 5037 від 29.12.2021 були розглянуті лише 08.02.2023, тобто з пропуском передбаченого Кодексом ГРС двомісячного строку для їх розгляду від дати складення акта про порушення;  
-  Кодексом ГРC передбачено, що якщо споживач своєчасно письмово повідомив оператора ГРМ про пошкодження лічильника газу до виявлення порушення оператором ГРМ та за умови відсутності пошкодження пломби чи несанкціонованого втручання в роботу лічильника, то донарахування необлікованого природного газу в порядку глави 4 розділу XI Кодексу ГРС споживачу не здійснюється (заохочувальна норма пункту 8 глави 4 розділу XI Кодексу ГРС);  
-  наявні дані вказують на те, що позаштатний режим роботи лічильника газу виник з 21.12.2021, в той час як відповідачем обсяги природного газу позивачу донараховані за період з 02.11.2021 по 30.11.2021 (акт від 29.12.2021 № 5037) та з 01.12.2021 по 11.01.2022 (акт № 5036 від 29.12.2021), тобто не з дати виходу з ладу лічильника;
-  комісія оператора ГРМ, яка розглядала акти, діяла в неповноважному складі, оскільки юриста в складі комісії не було.
Рішенням господарського суду Київської області від 16.11.2023 позовні вимоги задоволено.
Визнано незаконним та скасовано рішення АТ "ОГРС "Київоблгаз", яке оформлене протоколом засідання комісії з розгляду акта про порушення вимог Кодексу ГРС № 10377 від 08.02.2023, в частині задоволення акта про порушення № 5036 від 29.12.2021 та нарахування ТОВ "Компанія Газмережтеплопостач" необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу та його вартості.
Визнано незаконним та скасовано рішення АТ "ОГРС "Київоблгаз", яке оформлене протоколом засідання комісії з розгляду акта про порушення вимог Кодексу ГРС № 10376 від 08.02.2023, в частині задоволення акта про порушення № 5037 від 29.12.2021 та нарахування ТОВ "Компанія Газмережтеплопостач" необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу та його вартості.
Стягнуто з АТ "ОГРС "Київоблгаз" на користь ТОВ "Компанія Газмережтеплопостач" 5  368,00 грн судового збору за подання позову.
Вирішуючи спір суд першої інстанції виходив з того, що:
- відповідачем здійснено розгляд актів про порушення №№ 5036, 5037 від 29.12.2021 лише 08.02.2023, тобто більше ніж через тринадцять місяців від дати їх складення, з порушенням передбаченого Кодексом ГРС двомісячного строку для їх розгляду, без надання доказів пропуску вказаного строку з поважних причин;
- з наявності правових підстав для застосування заохочувальної норми пункту 8 глави 4 розділу XI Кодексу ГРС при розгляді акта про порушення № 5036 від 29.12.2021, враховуючи факт своєчасного (до виявлення порушення представником оператора ГРМ) письмового повідомлення позивачем відповідача;
-  донарахування природного газу відповідач здійснив всупереч нормам Кодексу ГРС за актом про порушення № 5037 від 29.12.2021 не за час діагностичних повідомлень про позаштатні ситуації в листопаді 2021, а виходячи із різниці в показах між лічильником та коректором (835 куб.м), яка утворилась за наслідками в  тому числі періоду грудня 2021;
- здійснення відповідачем технічного розрахунку спожитого газу за період з 02.11.2021 по 30.11.2021 при розгляді акта про порушення № 5037 від 29.12.2021 в порушення вимог пункту  5 глави 4 розділу XI Кодексу ГРС;
- незабезпечення відповідачем належної роботи комісії оператора ГРМ з розгляду актів про порушення та прийняття спірних рішень неналежним складом комісії оператора ГРМ.
Додатковим рішенням господарського суду Київської області від 08.02.2024 заяву ТОВ "Компанія Газмережтеплопостач" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. 
Стягнуто з АТ "ОГРС "Київоблгаз" на користь ТОВ "Компанія Газмережтеплопостач" 25  000,00 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу.
Враховуючи задоволення позову, витрачений адвокатом час та виходячи зі змісту наданих адвокатом послуг, суд першої інстанції дійшов висновку про покладення на відповідача понесені позивачем витрати на правничу допомогу у розмірі 25  000,00 грн. В решті вимог заяви щодо покладення на відповідача 22  500,00 грн правничої допомоги відмовлено. 
Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, АТ "ОГРС "Київоблгаз" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просило скасувати оскаржуване рішення та додаткове рішення, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову та в задоволенні заяви щодо прийняття додаткового рішення.
За твердженнями апелянта, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про те, що відповідач двічі здійснив донарахування позивачу природного газу за одне порушення, на підставі рішень №№ 10376, 10377 від 08.02.2023, оскільки розрахунок спожитого природного газу здійснено на підставі акту про порушення № 5036 від 29.12.2021 за період з 07:00 год. 01.12.2021 (оскільки дату виходу з ладу лічильника неможливо достовірно встановити) по 13:30 год. 11.01.2022 (розпломбування та зняття для проведення повірки лічильника) та на підставі акту про порушення № 5037 від 29.12.2021 за період з 02.11.2021 по 30.11.2021 (різниця в показах між лічильником та коректором). 
Скаржник також заперечував застосування заохочувальної норми у спірних правовідносинах, передбаченої п. 8 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРС та стверджував, що дана норма не підлягає застосуванню для такого порушення як робота комерційного ВОГ в позаштатному режимі.
На переконання апелянта, ним прийнято рішення уповноваженим складом комісії та за наявності кворуму, а відсутність у протоколах №№ 10377, 10376 від 08.02.2023 підпису усіх членів, включених до складу комісії, не виключає кворуму, встановленого законодавством, позаяк Кодексом ГРС конкретно не визначено співвідношення осіб інженерно-технічного персоналу та юристів у складі комісії, а лише передбачено, кого за кваліфікацією має бути включено до складу такої комісії. 
Відповідач також посилався на перевищення двомісячного строку розгляду вказаних актів про порушення стосовно позивача з поважних, об`єктивних та не залежних від його волі причин. Окремо зазначав, що Кодекс ГРС та інші законодавчі акти не встановлюють, що проведення засідання комісії з пропущенням встановленого строку є підставою для визнання її рішення недійсним.
Щодо скасування додаткового рішення скаржник вказував, що заява про ухвалення додаткового рішення подана позивачем з порушенням строку на її подання та не містить доказів понесених заявником витрат на правничу допомогу. Водночас заявлений позивачем орієнтовний розрахунок адвокатських витрат наведений у позові (21  000,00 грн) значно перевищує заявлену позивачем суму у заяві про прийняття додаткового рішення, при цьому з наявних в матеріалах справи доказів неможливо визначити повноваження адвоката та представлення ним інтересів позивача.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2024, у складі колегії суддів: Руденко М.А. (головуючий), Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю., зокрема, об`єднано апеляційні скарги відповідача на рішення та на додаткове рішення в одне апеляційне провадження та призначено розгляд справи на 28.05.2024.
01.05.2024 та 17.05.2024 до апеляційного суду позивачем подано відзиви із запереченнями на апеляційні скарги.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2024 оголошено перерву до 02.07.2024.
В судовому засіданні, яке відбулось 02.07.2024, представник апелянта просив задовольнити апеляційні скарги, скасувати оскаржуване рішення та додаткове рішення, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову та в задоволенні заяви щодо прийняття додаткового рішення.
Представники позивача заперечували доводи апеляційних скарг та вказували на законність прийнятих судом першої інстанції рішень. 
Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, розглянувши доводи апеляційних скарг, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
З матеріалів справи вбачається, що між позивачем в якості споживача та відповідачем в якості оператора ГРМ укладено договір розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) (далі  - договір розподілу газу) шляхом приєднання позивача до умов публічного типового договору відповідача про розподіл природного газу на підставі поданої відповідачу заяви-приєднання № 094212NO13F016 від 01.01.2016 (а.с. 14-18 том 1), за умовами п. 2.1 якого оператор ГРМ зобов`язався надати споживачу послугу з розподілу природного газу, споживач зобов`язався прийняти зазначену послугу та оплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. 
Пунктами 5.1 та 5.2 договору встановлено, що облік природного газу, який передається оператором ГРМ та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу ГРС. Визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом ГРС та цим договором.
Відповідно до п. 6.3 договору розподілу газу розрахунковий період за договором є календарний місяць.
Договір укладений сторонами на невизначений строк (п. 12.1 договору).
28.12.2021 позивач заявою повідомив відповідача про виявлення несправності вузла обліку природного газу позивача в якій просив направити представника відповідача на вузол обліку природного газу позивача за адресою м. Вишневе, вул. Святошинська, 27-Г, котельня Г23 для визначення несправності вузла обліку газу (а.с. 19 том 1). 
На підставі зазначеної заяви, фахівцями відповідача 29.12.2021 була проведена перевірка технічного стану комерційного вузла обліку природного газу (далі - ВОГ) позивача, про що сторонами складено відповідний акт перевірки технічного стану комерційного ВОГ від 29.12.2021 (далі  - акт перевірки від 29.12.2021; а.с. 20 том 1).
Із акта перевірки від 29.12.2021 вбачається, що цього ж дня відповідачем  на підставі листа споживача виконано виїзд на ВОГ позивача для визначення несправності, в ході перевірки ВОГ на герметичність виявлено витоки газу та виявлено, що коректор не реагує на витрату, що є підозрою на вихід з ладу засобу вимірювальної техніки (далі - ЗВТ), різниця в показах лічильника газу та коректора складає 835 кв.м (на лічильнику покази більше), споживача зобов`язано в десятиденний строк забезпечити можливість демонтажу ЗВТ на позачергову повірку. 
Дана несправність в акті перевірки від 29.12.2021 кваліфікована як порушення "не з вини споживача", а саме порушення підпункту 1 (пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно) та підпункту 2 (фіксація коректором чи обчислювачем об`єму газу даних щодо збоїв в роботі комерційного ВОГ або його складових, внаслідок чого об`єм розподіленого (спожитого) природного газу за попередній період визначений некоректно) пункту 3 глави 2 розділу XI Кодексу ГРС.
Також, у зв`язку із виявленням порушення відповідно до акта перевірки від 29.12.2021, представниками відповідача та позивача там же на місці був складений акт про порушення № 5036 від 29.12.2021 (далі  - акт про порушення № 5036 від 29.12.2021; а.с. 21 том 1), у якому зафіксоване виявлене порушення Кодексу ГРС, а саме порушення п.п. 1 п. 3 гл. 2 розділу XI Кодексу ГРС  пошкодження лічильника газу або робота ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно.
У цьому акті про порушення № 5036 від 29.12.2021 міститься відсилка (в якості додатку) на акт перевірки від 29.12.2021 та зазначено, що споживачу необхідно в десятиденний строк забезпечити можливість демонтажу лічильника газу для проведення його позачергової повірки, а комісія оператора ГРМ з розгляду цього акта про порушення буде проводити засідання 27.01.2021 та вказана адреса проведення такого засідання. 
Із акта про порушення № 5036 від 29.12.2021 вбачається, що вказана у ньому дата проведення засідання комісії оператора ГРМ з розгляду цього акта  "27.01.2021" містила описку в зазначенні року, враховуючи, що цей акт був складений в грудні 2021, отже датою проведення засідання комісії міг бути січень 2022,  а не січень 2021.
Також, у зв`язку із виявленням порушення відповідно до акта перевірки від 29.12.2021, представниками відповідача та позивача там же на місці був складений акт про порушення № 5037 від 29.12.2021 (далі -  акт про порушення № 5037 від 29.12.2021; а.с. 22 том 1), у якому було зафіксоване виявлене порушення Кодексу ГРС, а саме порушення п.п. 2 п. 3 гл. 2 розділу XI Кодексу ГРС  фіксація коректором чи обчислювачем об`єму газу даних щодо збоїв в роботі комерційного ВОГ або його складових, внаслідок чого об`єм розподіленого (спожитого) природного газу за попередній період визначений некоректно.
У цьому акті про порушення № 5037 від 29.12.2021 зазначено, що коректор не реагує на витрату,  міститься відсилка (в якості додатку) на акт перевірки від 29.12.2021 та зазначено, що споживачу необхідно в десятиденний строк забезпечити можливість демонтажу лічильника газу для проведення його позачергової повірки, а комісія оператора ГРМ з розгляду цього акта про порушення буде проводити засідання 27.01.2021 та вказана адреса проведення такого засідання.
Із акта про порушення № 5037 від 29.12.2021 вбачається, що вказана у ньому дата проведення засідання комісії оператора ГРМ з розгляду цього акта  "27.01.2021" містила описку в зазначенні року, враховуючи, що цей акт був складений в грудні 2021, отже датою проведення засідання комісії міг бути січень 2022,  а не січень 2021.
Усі три акта від 29.12.2021, а саме акт перевірки від 29.12.2021, акт про порушення № 5036 від 29.12.2021 та акт про порушення № 5037 від 29.12.2021 підписані представниками відповідача та представником позивача без зауважень.
Листом від 05.01.2022 позивач звернувся до Києво-Святошинського відділення АТ "Київоблгаз" для проведення опломбування газових кранів на час проведення ремонтних робіт лічильника газу позивача (а.с. 24 том 1).
11.01.2022 в присутності представника позивача фахівцями відповідача було проведено демонтаж лічильника газу позивача тип TEMП G100, зав. № 141102 (далі -  лічильник газу позивача), з метою проведення його позачергової повірки, про що складено акт  перевірки технічного стану комерційного ВОГ від 11.01.2022 (далі  - акт перевірки від 11.01.2022)  та протокол щодо направлення ЗВТ на позачергову повірку від 11.01.2022 (а.с. 26-27 том 1).
В акті перевірки від 11.01.2022 зазначено, що лічильник газу позивача не видає імпульси на коректор, внаслідок чого наявна значна різниця показів.
В подальшому, 14.01.2022 в присутності представників позивача та відповідача метрологічною лабораторією в м. Боярка була проведена позачергова повірка вказаного лічильника газу зав. № 141102, за результатами якої цей лічильник визнано непридатним, що підтверджується складеним метрологічною лабораторією актом від 14.01.2022 та довідкою про непридатність законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки № 39-2-6/0006 від 14.01.2022 (а.с. 28-29 том 1).
27.01.2022 засідання комісії оператора ГРМ з розгляду акта про порушення № 5036 від 29.12.2021 та акта про порушення № 5037 від 29.12.2021 не відбулись.
Відповідач листом від 17.10.2022 вих. № 810-Сл-18456-1022 запросив позивача на засідання комісії оператора ГРМ на 20.10.2022 (а.с. 30 том 1). 
У цьому листі-запрошенні відповідача містилась описка, враховуючи, що в тексті вказаного листа в якості підстави для запрошення позивача на засідання комісії був вказаний акт про порушення № 473 від 11.01.2019, однак фактично 20.10.2022 на засіданні комісії з розгляду актів про порушення вказана комісія оператора ГРМ  розглядала акт про порушення № 5036 від 29.12.2021. 
Так, із протоколу № 10097 від 20.10.2022 засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу ГРС (а.с. 31 том 1) вбачається, що  20.10.2022 до порядку денного комісії було включено питання розгляду на комісії саме акта про порушення № 5036 від 29.12.2021 і за результатами розгляду цього питання комісією оператора ГРМ в присутності представника споживача (позивача) ОСОБА_1 було прийнято рішення про перенесення засідання на 27.10.2022.
Отже, 20.10.2022 відбулось засідання комісії оператора ГРМ з розгляду акта про порушення № 5036 від 29.12.2021, про що складений протокол №10097 від 20.10.2022 засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу ГРС, відповідно до якого  за результатами розгляду цього питання комісією оператора ГРМ в присутності директора позивача - ОСОБА_1 було прийнято рішення про перенесення засідання комісії на 27.10.2022.
27.10.2022 позивач надав комісії відповідача письмові пояснення (а.с. 32-35 том 1), у яких позивач послався на те, що фактично позаштатний режим роботи лічильника газу тривав лише з 25.12.2021, а вже 11.01.2022 лічильник був демонтований, при цьому зафіксовані та узгоджені в актах приймання-передачі природного газу за грудень 2021 та січень 2022 обсяги природного газу позивач вважав такими, що знаходяться в діапазоні використаного обсягу газу за аналогічні періоди. Також позивач послався на пропуск двомісячного строку для розгляду комісією оператора ГРМ акта про порушення.
27.10.2022 відбулось засідання комісії з розгляду акта про порушення № 5036 від 29.12.2021, на якому був присутній представник позивача. Комісією оператора ГРМ було прийнято рішення про перенесення засідання на 03.11.2022 з метою доопрацювання письмових пояснень позивача. 
Вказане підтверджується протоколом засідання комісії із протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу ГРС № 10119 від 27.10.2022 (а.с. 36 том 1).
03.11.2022 засідання комісії оператора ГРМ з розгляду акта про порушення № 5036 від 29.12.2021 не відбулось.
Відповідач листами № 810-Сл-20659-1122 та № 810-Сл-206660-1122 від 08.11.2022 (а.с. 37-38 том 1) запросив позивача на засідання комісії оператора ГРМ з розгляду відповідно акта про порушення № 5036 від 29.12.2021 та акта про порушення № 5037 від 29.12.2021 на 10.11.2022.
10.11.2022 засідання комісії оператора ГРМ з розгляду акта про порушення № 5036 від 29.12.2021 та акта про порушення № 5037 від 29.12.2021 не відбулись.
В подальшому листом № 810-Сл-20839-1122 від 10.11.2022 (а.с. 39 том 1) відповідач повідомив позивача про перенесення засідання комісії оператора ГРМ з розгляду акта про порушення № 5036 від 29.12.2021 та акта про порушення № 5037 від 29.12.2021 на 17.11.2022. Причиною перенесення засідання відповідач у вказаному листі вказав неповноважний склад комісії через відсутність деяких членів.
17.11.2022 засідання комісії оператора ГРМ з розгляду актів про порушення також не відбулись.
В подальшому листом № 810-Сл-2641-0223 від 06.02.2023 (а.с. 40 том 1) відповідач запросив позивача на засідання комісії оператора ГРМ з розгляду акта про порушення № 5036 від 29.12.2021 та акта про порушення № 5037 від 29.12.2021 на 08.02.2023.
08.02.2023 відбулось засідання комісії оператора ГРМ з розгляду акта про порушення № 5036 від 29.12.2021, на якому був присутній також представник позивача ОСОБА_1 і яке оформлено протоколом № 10377 від 08.02.2023 (а.с. 41 том 1) засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу ГРС. 
Із зазначеного протоколу засідання комісії № 10377 від 26.01.2023 та акта-розрахунку від 08.02.2023 (а.с. 42-43 том 1) до нього випливає, що на цьому засіданні комісією було прийнято рішення про нарахування споживачу (позивачу) необлікованого (донарахованого) природного газу за період з 01.12.2021 по 11.01.2022 в кількості 102 491,58 куб.м. загальною вартістю 4 499 225,05 грн.
08.02.2023 відбулось засідання комісії оператора ГРМ з розгляду акта про порушення № 5037 від 29.12.2021, на якому був присутній також представник позивача ОСОБА_1 і яке оформлено протоколом № 10376 від 08.02.2023 засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу ГРС (а.с. 46 том 1). 
Із зазначеного протоколу засідання комісії № 10376 від 08.02.2023 та акта-розрахунку від 08.02.2023 (а.с. 47-48 том 1) до нього випливає, що на цьому засіданні комісією було прийнято рішення про нарахування споживачу (позивачу) необлікованого (донарахованого) природного газу за період з 02.11.2021 по 30.11.2021 в кількості 3 072,65 куб.м. загальною вартістю 115 728,05 грн.
Позивач не погодився з прийнятими рішеннями на засіданнях комісії оператора ГРМ з розгляду актів про порушення, у зв`язку з чим звернувся до господарського суду та просив визнати незаконними та скасувати рішення, оформлені протоколами від 08.02.2023 в частині задоволення актів про порушення №№ 5036, 5037 від 29.12.2021 та донарахування позивачу необлікованих обсягів природного газу та його вартості на підставі вказаних актів.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про  неналежний склад комісії оператора ГРМ, яка розглядала 08.02.2023 акти про порушення №№ 5036, 5037 від 29.12.2021 та приймала спірні рішення про донарахування обсягів газу позивачу, а також допущені порушення строку для їх розгляду, без надання відповідачем доказів його пропуску з поважних причин. Також було встановлено допущені відповідачем порушення під час здійснення розрахунків за актами про порушення та наявність підстав для застосування заохочувальної норми пункту 8 глави 4 розділу XI Кодексу ГРС при розгляді акта про порушення № 5036 від 29.12.2021, враховуючи факт своєчасного письмового повідомлення позивачем відповідача.
Колегія суддів погоджується з такими висновками враховуючи наступне.
Частиною 1  статті 40 Законом України "Про ринок природного газу"  визначено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом ГРС та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор ГРС зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору ГРС вартість послуг розподілу природного газу.
Із  статті 41 Закону України "Про ринок природного газу"  випливає, що Кодекс ГРС затверджується регулятором за результатами консультацій із суб`єктами ринку природного газу та повинен містити такі положення: 
1) основні правила технічної експлуатації газорозподільних систем, планування, оперативно-технологічного управління та розвитку газорозподільних систем та механізми нагляду за їх додержанням; 
2) умови, у тому числі комерційні та технічні, доступу до газорозподільних систем, включаючи комерційні та технічні умови приєднання нових об`єктів замовника до газорозподільної системи; 
3) правила обліку природного газу (у тому числі приладового); 
4) правила поведінки на випадок збоїв у роботі газорозподільних систем; 
5) порядок обміну інформацією з іншими суб`єктами ринку природного газу; 
6) інші питання щодо експлуатації газорозподільних систем.
Кодекс ГРС затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2014  (із змінами та доповненнями станом на час виникнення спірних правовідносин, тобто на момент складання актів про порушення №№ 5036, 5037 від 29.12.2021 та їх розгляду комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРМ) (далі -  Кодекс ГРС).
Главою 2 розділу XI Кодексу ГРС визначені види порушень, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування.
Так, відповідно до підпунктів 1 та 2 пункту 3 вказаної глави 2 розділу XI Кодексу ГРС до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як "не з вини споживача"), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, належать, зокрема: 
1) пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно; 
2) фіксація коректором чи обчислювачем об`єму газу даних щодо збоїв в роботі комерційного ВОГ або його складових, внаслідок чого об`єм розподіленого (спожитого) природного газу за попередній період визначений некоректно.
Також пунктом 6 глави 6 розділу X Кодексу ГРС встановлено, що у разі виявлення позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових, пошкодження ЗВТ або пошкодження пломб чи захисних елементів власник (користувач), на території або у приміщенні якого встановлений комерційний ВОГ чи його складові, має терміново поінформувати про це оператора ГРМ та за потреби вжити заходів для недопущення аварійної ситуації з урахуванням техніки безпеки. Якщо внаслідок позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових буде підтверджено факт необлікованого чи облікованого частково об`єму розподіленого (спожитого, переданого) природного газу, розрахунок необлікованих (облікованих частково) об`ємів природного газу за період несправності комерційного ВОГ чи його складових здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу.
Порядок оформлення акта про порушення визначено главою 5 розділу XI Кодексу ГРС, відповідно до пунктів 1, 2 та 5 якої у разі виявлення у споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 20 до цього Кодексу. Акт про порушення після пред`явлення представником оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення. До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення.
При цьому пунктом 8 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС визначено, що акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Засідання комісії з розгляду акта про порушення має бути проведено оператором ГРМ не пізніше двомісячного строку з дня складання акта про порушення (крім випадку очікування результатів експертизи ЗВТ, яка проводиться суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється  Законом України "Про судову експертизу"). При складанні акта про порушення представник оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 
1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 
2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 
3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії).
До складу комісії з розгляду актів про порушення має входити не менше трьох представників оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів (пункт 9 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС).
Порядок визначення необлікованих об`ємів природного газу та зміни їх режиму нарахування споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовим, встановлений в главі 4 розділу XI Кодексу ГРС.
Так, пунктом 4 глави 4 розділу XI Кодексу ГРС встановлено, що у разі виявлення оператором ГРМ пропущення строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача, несправності лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску), що сталася внаслідок його пошкодження або позаштатного режиму роботи, за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ перерахунок об`єму розподіленого (спожитого) природного газу проводиться з урахуванням такого: при визначенні лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску) непридатними до застосування за результатами позачергової або експертної повірки, а також при пропущенні строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача об`єм переданого (прийнятого) газу розраховується за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання  перерахунок проводиться за період з дати виходу з ладу ЗВТ (з дати початку прострочення періодичної повірки) до моменту встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ. У разі якщо дату виходу з ладу ЗВТ неможливо достовірно визначити, перерахунок проводять з початку розрахункового періоду до дати встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ.
Відповідно до пункту 6 глави 6 розділу Х Кодексу ГРС позаштатний режим роботи комерційного ВОГ, зокрема, включає:
1) витоки газу з елементів та конструкції комерційного ВОГ, у тому числі імпульсних ліній манометрів, датчиків тиску і температури тощо;
2) відсутність зміни показань лічильника газу (обчислювача або коректора об`єму газу), загальмованість або рух з ривками зчитувального механізму при фактичній витраті (споживанні) природного газу.
Разом з тим, пунктом 8 глави 4 розділу XI Кодексу ГРС встановлено також, що у разі своєчасного (до виявлення порушення представником оператора ГРМ) письмового повідомлення споживачем оператора ГРМ про пошкодження ЗВТ/лічильника газу або пломби (крім її відсутності) та за умови відсутності пошкодження пломби з прихованими заходами чи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу процедура, передбачена цією главою, не застосовується (крім періоду відсутності пошкодженого ЗВТ/лічильника газу, що був направлений на експертизу та/або позачергову чи експертну повірку). При порушеннях, пов`язаних з пошкодженням ЗВТ та/або пломб на ЗВТ, за наявності по об`єкту споживача даних дублюючого ВОГ, а також в ситуації, коли наявні дані в обчислювачі/коректорі об`єму газу є достатніми для визначення об`єму природного газу по об`єкту споживача, процедура, передбачена цією главою, не застосовується.
Аналізуючи доводи позивача про те, що комісією оператора ГРМ акт про порушення № 5036 від 29.12.2021 та акт про порушення № 5037 від 29.12.2021 були розглянуті лише 08.02.2023, тобто з пропуском передбаченого Кодексом ГРС двомісячного строку для їх розгляду, та доводи відповідача про те, що цей двомісячний строк для розгляду актів про порушення був пропущений відповідачем виключно з поважних причин, а саме внаслідок запровадження з 19.12.2020 карантину відповідно до  постанови Кабінету міністрів України № 1236 від 09.12.2020  та запровадження з 24.02.2022 воєнного стану відповідно до  указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, то відповідачем не надано доказів того, що карантин та/або воєнний стан перешкодили розгляду актів про порушення №№ 5036, 5037 від 29.12.2021 у двомісячний строк за обставин, коли вказані акти про порушення фактично  були розглянуті відповідачем лише 08.02.2023, тобто більше ніж через 13 місяців від дати їх складення.
Так, позачергова повірка лічильника позивача зав. № 141102 була проведена ще 14.01.2022, про що свідчить наявний складений метрологічною лабораторією акт від 14.01.2022 (а.с. 28 том 1). Отже, у зв`язку із складеним метрологічною лабораторією актом від 14.01.2022 з результатами повірки лічильника у відповідача були наявні достатні підстави для проведення 27.01.2022 засідання комісії оператора ГРМ з розгляду актів, тобто в дату, яка була зазначена самим відповідачем в цих актах про порушення в якості дати їх розгляду на засіданні комісії оператора ГРМ.
Однак, 27.01.2022 засідання комісії оператора ГРМ з розгляду актів  не відбулись, при цьому відповідачем не надано суду доказів впливу запровадженого  карантину на можливість провести 27.01.2022 вказані засідання комісії оператора ГРМ з розгляду актів про порушення. 
Більш того, запровадження карантину відбулось задовго (з 12.03.2020) до складення відповідачем актів про порушення №№ 5036, 5037 від 29.12.2021, у  яких сам відповідач датою засідання комісії оператора ГРМ визначив 27.01.2022. Водночас надані відповідачем в якості доказу його внутрішні накази про встановлення протиепідемічних заходів в товаристві від 13.03.2020, 03.04.2020 (а.с. 178-180 том 1) не вказують на об`єктивну неможливість відповідача провести 27.01.2022 або пізніше засідання комісії оператора ГРМ.
Таким чином, відповідачем не доведено виникнення об`єктивних перешкод, які б унеможливлювали розгляд актів про порушення №№ 5036, 5037 від 29.12.2021 на засіданні комісії 27.01.2022, тобто в дату, визначену самим відповідачем в цих актах про порушення. Із цього вбачається, що відповідач не забезпечив проведення засідання комісії 27.01.2022 з розгляду актів про порушення №№ 5036, 5037 від 29.12.2021.
Так само, відповідачем не надано суду доказів виникнення об`єктивних перешкод, які б унеможливлювали розгляд відповідачем актів про порушення №№ 5036, 5037 від 29.12.2021 в подальшому протягом січня-жовтня 2022. Надані відповідачем в якості доказу його внутрішні накази щодо організації роботи товариства на час воєнного стану, а саме накази "Про дистанційну роботу" № 667 від 24.02.2022 та "Про організацію роботи працівників АТ "Київоблгаз" № 680 від 01.03.2022 (а.с.181-183 том 1), не вказують на об`єктивну неможливість відповідача взагалі проводити засідання комісії оператора ГРМ. 
Разом з тим відповідачем не доведено об`єктивної неможливості відповідача розглянути акти про порушення №№ 5036, 5037 від 29.12.2021 у періоді до запровадження воєнного стану (24.02.2022), враховуючи, що розгляд цих актів спершу був запланований на засіданні комісії 27.01.2022, тобто ще до введення воєнного стану. 
Також, відповідачем не надано доказів виникнення об`єктивних перешкод, які б унеможливлювали розгляд цих актів про порушення у періоді травня-червня 2022 та наступні місяці, коли активні бойові дії на території м. Києва та м. Боярка вже не велись.
Лише в жовтні 2022 відповідач листом № 810-Сл-18456-1022 від 17.10.2022 запросив позивача на засідання комісії з розгляду актів про порушення №5036 від 29.12.2021 (враховуючи описку) на 20.10.2022. 
Окрім того, лише в листопаді 2022 відповідач листом № 810-Сл-206660-1122 від 08.11.2022  запросив позивача на засідання комісії оператора ГРМ з розгляду акта про порушення № 5037 від 29.12.2021 на 10.11.2022.
20.10.2022 та 27.10.2022 на засіданні комісії оператора ГРМ акт про порушення № 5036 від 29.12.2021 не був розглянутий  у зв`язку з прийнятими комісією рішеннями про перенесення засідання комісії відповідно на 27.10.2022 та 03.11.2022.
В подальшому, ні 03.11.2022, ні 10.11.2022, ні також 17.11.2022 акт про порушення № 5036 від 29.12.2021 та акт про порушення № 5037 від 29.12.2021 не були розглянуті на засіданні комісії оператора ГРМ внаслідок упущень самого відповідача.
Фактично, розгляд цих актів про порушення №№ 5036, 5037 від 29.12.2021 був здійснений відповідачем лише 08.02.2023.
При цьому відповідачем не надано суду доказів виникнення об`єктивних перешкод, які б унеможливлювали розгляд відповідачем цих актів про порушення також у періоді липня 2022 - січня 2023.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що розгляд відповідачем актів про порушення №№ 5036, 5037 від 29.12.2021 лише 08.02.2023, тобто більше ніж через тринадцять місяців від дати її складення, було здійснено з порушенням передбаченого Кодексом ГРС двомісячного строку для їх розгляду, а відповідачем не надано доказів пропуску вказаного строку з поважних причин, в той час як обставини даної справи вказують на те, що цей строк був пропущений відповідачем внаслідок упущень самого відповідача, який не забезпечив належну роботу комісії оператора ГРМ з розгляду актів про порушення у січні-лютому 2022 та протягом травня 2022-січня 2023.
Також слід зазначити, що норма абзацу 1 пункту 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС встановлює для комісії з розгляду актів про порушення оператора ГРМ строк, в який повинно бути проведено засідання комісії з розгляду акта про порушення. Тому господарюючий суб`єкт, на якого розповсюджується вимоги пункту 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС, повинен їх дотримуватися, тобто розглядати акти про порушення у строки визначені цим Кодексом, а порушення таких строків є невиконанням вимог Кодексу ГРС, що, у свою чергу, має встановлювати відповідальність за такі порушення, зокрема, шляхом визнання недійсним рішення комісії. 
Наведена правова позиція викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 07.07.2023 у справі № 911/3342/21, постанові Верховного Суду від 09.08.2023 у справі № 914/2287/21.
Аналізуючи доводи позивача у спорі щодо необхідності застосування до правовідносин сторін так званої заохочувальної норми пункту 8 глави 4 розділу XI Кодексу ГРС та відповідні заперечення відповідача, який посилався на те, що вказана заохочувальна норма може бути застосована лише у випадку пошкодження лічильника газу, в той час як в даних обставинах мав місце факт роботи лічильника газу позивача в позаштатному режимі, що, на думку відповідача, не охоплюється випадком пошкодження лічильника газу для цілей заохочувальної норми пункту 8 глави 4 розділу XI Кодексу ГРС, слід зазначити наступне.
Позивач письмово повідомив відповідача про несправність вузла обліку природного газу позивача до виявлення цього порушення відповідачем (а.с. 19 том 1). Вказана обставина сторонами спору не заперечується та підтверджується матеріалами справи. 
На підставі такої заяви позивача, фахівцями відповідача 29.12.2021 була проведена перевірка технічного стану комерційного вузла обліку природного газу (ВОГ) позивача, про що сторонами складено відповідний акт перевірки технічного стану комерційного ВОГ від 29.12.2021 (а.с. 20 том 1). 
Виявлені відповідачем 29.12.2021 несправності комерційного ВОГ споживача (позивача) були кваліфіковані відповідачем як два порушення, саме:
- (1) як порушення підпункту 1 пункту 3 глави 2 розділу XI Кодексу ГРС  пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно), про що складено акт про порушення № 5036 від 29.12.2021. На підставі цього акта про порушення комісією відповідача 08.02.2023 прийнято рішення про нарахування позивачу необлікованого (донарахованого) природного газу за період з 01.12.2021 по 11.01.2022;
- (2) як порушення підпункту 2  фіксація коректором чи обчислювачем об`єму газу даних щодо збоїв в роботі комерційного ВОГ або його складових, внаслідок чого об`єм розподіленого (спожитого) природного газу за попередній період визначений некоректно, про що складено акт про порушення № 5037 від 29.12.2021.  На підставі цього акта про порушення комісією відповідача 08.02.2023 прийнято рішення про нарахування позивачу необлікованого (донарахованого) природного газу за період з 02.11.2021 по 30.11.2021.
Відповідно до п. 6 глави 6 розділу X Кодексу ГРС у разі виявлення позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових, пошкодження ЗВТ або пошкодження пломб чи захисних елементів власник (користувач), на території або у приміщенні якого встановлений комерційний ВОГ чи його складові, має терміново поінформувати про це оператора ГРМ та за потреби вжити заходів для недопущення аварійної ситуації з урахуванням техніки безпеки. Позаштатний режим роботи комерційного ВОГ, зокрема, включає:
1) витоки газу з елементів та конструкції комерційного ВОГ, у тому числі імпульсних ліній манометрів, датчиків тиску і температури тощо;
2) відсутність зміни показань лічильника газу (обчислювача або коректора об`єму газу), загальмованість або рух з ривками зчитувального механізму при фактичній витраті (споживанні) природного газу;
3) інші ознаки порушень вимог щодо експлуатації ЗВТ, які можуть вплинути на результати вимірювання.
Якщо внаслідок позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових буде підтверджено факт необлікованого чи облікованого частково об`єму розподіленого (спожитого, переданого) природного газу, розрахунок необлікованих (облікованих частково) об`ємів природного газу за період несправності комерційного ВОГ чи його складових здійснюється відповідно до вимог цього  Кодексу. До відновлення роботи комерційного ВОГ або його складових в нормальному режимі за бажанням споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути припинено газопостачання на його об`єкт.
29.12.2021 відповідачем на підставі письмового повідомлення позивача від 28.12.2021 було виявлено факт роботи вузла обліку газу (ВОГ) чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно.
Факт виявлення 29.12.2021 роботи вузла обліку газу (ВОГ) чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно, а також правильність кваліфікації в акті про порушення № 5036 від 29.12.2021 цього порушення як пошкодження лічильника газу або робота вузла обліку газу (ВОГ) чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно, підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи, а саме:
1) складеним позивачем та відповідачем актом перевірки від 29.12.2021 (а.с. 20 том 1), в якому зазначено, що фахівцями відповідача на підставі листа споживача (позивача) виконано виїзд на ВОГ позивача для визначення несправності ВОГ. Під час перевірки встановлено, зокрема, що коректор не реагує на витрату, що є підозрою на вихід з ладу ЗВТ, покази лічильника та лічильника коректора не зведені;
2) актом про порушення № 5036 від 29.12.2021 (а.с. 21 том 1), який був складений на підставі акта перевірки від 29.12.2021 та в якому також зафіксований факт виявлення порушення у виді пошкодження лічильника газу або роботи вузла обліку газу (ВОГ) чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно;
3) актом перевірки технічного стану комерційного ВОГ від 11.01.2022 (а.с. 26 том 1), який був складений під час демонтажу лічильника та в якому також зафіксовано, що лічильник газу не видає імпульси на коректор, внаслідок чого наявна значна різниця показів;
4) актом метрологічної лабораторії від 14.01.2022 (а.с. 28 том 1), відповідно до якого механічного пошкодження корпусу лічильника не виявлено, пломби повірника в наявності без видимих пошкоджень, за результатами позачергової повірки лічильник визнано непридатним;
5) наданими позивачем на комісії оператора ГРМ письмовими поясненнями від 26.10.2022 (а.с. 32-33 том 1) з описом хронології подій, у яких позивач визнавав факт настання позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ позивача з 25.12.2021.
Як вже зазначалось вище пунктом 8 глави 4 розділу XI Кодексу ГРС встановлено, що у разі своєчасного (до виявлення порушення представником оператора ГРМ) письмового повідомлення споживачем оператора ГРМ про пошкодження ЗВТ/лічильника газу або пломби (крім її відсутності) та за умови відсутності пошкодження пломби з прихованими заходами чи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу процедура, передбачена цією главою, не застосовується (крім періоду відсутності пошкодженого ЗВТ/лічильника газу, що був направлений на експертизу та/або позачергову чи експертну повірку).
Позаштатний режим роботи комерційного ВОГ, зокрема, включає відсутність зміни показань лічильника газу (обчислювача або коректора об`єму газу), що виникає, зокрема в результаті пошкодження лічильника, несправності лічильника внаслідок його невідповідності нормативним документам у сфері метрології, встановленої за результатами позачергової або експертної повірки.
Відповідно до наявних у справі доказів та обставин спору, на лічильнику природного газу позивача не було пошкодження пломб з прихованими заходами та не було несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу; відповідно до акта про порушення № 5036 від 29.12.2021 робота комерційного ВОГ позивача в позаштатному режимі кваліфікована сторонами спору як порушення "не з вини споживача".
За вказаних обставин є наявність правових підстав для застосування заохочувальної норми пункту 8 глави 4 розділу XI Кодексу ГРС при розгляді акта про порушення № 5036 від 29.12.2021, враховуючи факт своєчасного (до виявлення порушення представником оператора ГРМ) письмового повідомлення споживачем (позивачем) оператора ГРМ (відповідача). 
Висновок щодо можливості застосування цієї норми при виявленні позаштатного режиму роботи лічильника викладений у постановах Верховного Суду від 30.06.2022 у справі № 911/2791/20, від 11.02.2021 у справі № 927/770/18, від 16.08.2022 у справі № 910/1873/20, від 06.09.2023 у справі № 914/2135/22, тож твердження апелянта про неможливість застосування цієї норми при виявленні позаштатного режиму роботи лічильника є помилковими.
При цьому колегія суддів приймає до уваги пояснення  позивача про те, що у письмових поясненнях від 26.10.2022 комісії оператора ГРМ, позаштатний режим роботи комерційного ВОГ позивача настав 25.12.2021 (субота), що було виявлено позивачем 27.12.2021 (понеділок), а 28.12.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою від 28.12.2021 про виклик представника відповідача на вузол обліку природного газу позивача для визначення причини несправності. 
Із складеного сторонами акта перевірки від 29.12.2021 вбачається, що точна причина несправності роботи комерційного ВОГ станом на 29.12.2021 фахівцями відповідача не була визначена, однак при цьому сторони в акті зафіксували, по-перше, що коректор не реагує на витрату, що є підозрою на вихід з ладу лічильника, і, по-друге, що в коректорі наявні дані про позаштатні ситуації. У зв`язку з цим відповідачем 29.12.2021 за участю позивача було складено два акти про порушення, а саме акт про порушення № 5036 від 29.12.2021, в якому зафіксовано порушення підпункту 1 пункту 3 глави 2 розділу XI Кодексу ГРС  пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно),  та окремо акт про порушення № 5037 від 29.12.2021, в якому зафіксовано порушення підпункту 2 пункту 3 глави 2 розділу XI Кодексу ГРС  фіксація коректором чи обчислювачем об`єму газу даних щодо збоїв в роботі комерційного ВОГ або його складових, внаслідок чого об`єм розподіленого (спожитого) природного газу за попередній період визначений некоректно.
При цьому хоча ні в акті перевірки від 29.12.2021, ні в акті про порушення № 5037 від 29.12.2021 не зафіксовані конкретні дати та інші відомості (дата, час, тривалість тощо) про позаштатні ситуації коректора газу, тим не менш із доданих відповідачем до відзиву на позов звітів з коректора лічильника позивача за період з 02.11.2021 по 30.11.2021 та з 01.12.2021 по 31.12.2021 вбачається наявність в коректорі даних про позаштатні ситуації як за період листопада 2021, так і за період грудня 2021. Із цього звіту з коректора вбачається, що зафіксовані в звіті коректора позаштатні ситуації за період листопада 2021 були нетривалими (загальна кількість повідомлень про позаштатні ситуації в листопаді 2021  - 3).
Також із обставин даної справи випливає, що причиною позаштатного режиму роботи лічильника, який був  виявлений 29.12.2021, була несправність (непридатність) лічильника газу, яка була встановлена в подальшому відповідно до акта метрологічної лабораторії від 14.01.2022 про непридатність лічильника.
В той же час зафіксоване в акті про порушення № 5037 від 29.12.2021 порушення полягало не в позаштатному режимі роботи лічильника позивача, а у фіксації коректором чи обчислювачем об`єму газу даних щодо збоїв в роботі комерційного ВОГ або його складових, внаслідок чого об`єм розподіленого (спожитого) природного газу за попередній період  в даному випадку листопад 2021  визначений некоректно.
Хоча позаштатний режим роботи комерційного ВОГ, зокрема, включає відсутність зміни показань лічильника газу (обчислювача або коректора об`єму газу), що виникає, зокрема, в результаті пошкодження лічильника, несправності лічильника внаслідок його невідповідності нормативним документам у сфері метрології, встановленої за результатами позачергової або експертної повірки, тим не менше відповідно до обставин даної справи необхідно розрізняти:
(1) позаштатний режим роботи лічильника газу позивача, який був виявлений в розрахунковому періоді грудня 2021 і полягав у відсутності зміни показань лічильника газу (обчислювача або коректора об`єму газу) в результаті несправності лічильника, якого в подальшому було визнано непридатним. Такий позаштатний режим роботи лічильника газу позивача супроводжувався в  тому числі фіксацією коректором збоїв в роботі комерційного ВОГ або його складових, враховуючи, що, як вказувалось в акті перевірки від 29.12.2021, було виявлено, що коректор не реагує на витрату, а в звіті коректора за грудень 2021 наявні дані про позаштатні ситуації;
(2) фіксацію коректором в попередньому розрахунковому періоді  листопада 2021 (в періоді, в якому ще не було виявлено позаштатний режим роботи лічильника газу позивача) даних щодо збоїв в роботі комерційного ВОГ або його складових. Так, в звіті коректора за листопад 2021 також наявні дані про позаштатні ситуації.
При цьому обставини виявлення сторонами несправності комерційного ВОГ позивача 29.12.2021, про що складені акт перевірки від 29.12.2021 та акти про порушення №№ 5036, 5037 від 29.12.2021, а саме:
- сторони, фіксуючи в актах від 29.12.2021 виявлену несправність комерційного ВОГ позивача, цього дня не змогли встановити точну причину несправності, а саме чи несправність полягала в лічильнику, чи тільки в коректорі газу. Так, відповідно до обставин справи позивач, повідомляючи відповідача 28.12.2021 про виявлення позивачем несправності комерційного ВОГ позивача, вважав, що причиною несправності була несправність не лічильника, а тільки коректора газу, враховуючи, що лічильник зовні реагував на витрати газу, а із наявного у позивача звіту коректора вбачалось, що коректор з 25.12.2021 не реагує або реагує на витрату газу набагато менше, ніж реагує лічильник. Фахівці відповідача, здійснивши 29.12.2021 виїзд на комерційний ВОГ позивача та складаючи акт перевірки від 29.12.2021, на місці також не змогли встановити точну причину несправності комерційного ВОГ: в акті перевірки від 29.12.2021 вони зафіксували, що коректор не реагує на імпульси, що є підозрою на вихід з ладу ЗВТ, однак чи дана несправність виникла внаслідок несправності саме лічильника чи тільки коректора сторони точно не змогли визначити, враховуючи, що зовні лічильник реагував на витрату газу;
- при цьому, відповідно до Кодексу ГРС, вихід з ладу лічильника газу в цілому та вихід з ладу лише коректора газу при придатному лічильнику є різними видами порушень, які тягнуть за собою різні правові наслідки для споживача, оскільки Кодексом ГРС передбачений різний порядок перерахунку газу (різний обсяг донарахування споживачу) у випадку непридатності лічильника та у випадку непридатності тільки коректора при придатному лічильнику;
- крім того, відповідно до обставин справи, в коректорі газу позивача діагностичні повідомлення про позаштатні ситуації фіксувались не лише в звіті коректора за грудень 2021, а й у звіті за попередній період  листопад 2021;
- відтак, відповідач,  виявивши 29.12.2021 несправність комерційного ВОГ позивача та фіксуючи виявлені порушення в актах, однак не знаючи при цьому точну причину несправності того, чому коректор не реагував на витрату, склав одразу два акти про порушення: 1) акт про порушення № 5036 від 29.12.2021, в якому виявлене порушення було кваліфіковане як позаштатний режим роботи комерційного ВОГ позивача; 2) акт про порушення № 5037 від 29.12.2021, в якому виявлене порушення було кваліфіковане як фіксація коректором збоїв в роботі комерційного ВОГ, враховуючи обставини фіксації коректором збоїв в роботі комерційного ВОГ як станом на 29.12.2021, коли було виявлено, що коректор не реагує на витрату, так і в попередньому розрахунковому періоді  листопад 2021, що підтверджується звітами коректора за грудень 2021 та за листопад 2021;
- проведена в подальшому позачергова повірка лічильника відповідно до акта метрологічної лабораторії від 14.01.2022 встановила непридатність лічильника в цілому, при цьому точна причина несправності лічильника так і не була визначена. Враховуючи встановлення факту непридатності лічильника, то зафіксоване в акті про порушення № 5036 від 29.12.2021 порушення стосовно того, що коректор не реагував на витрату, було вірно кваліфіковане як позаштатний режим роботи комерційного ВОГ, внаслідок чого витрата (споживання) газу комерційного ВОГ не обліковувалась або обліковувалась некоректно. Це виключає можливість кваліфікації цього порушення як "фіксація коректором чи обчислювачем об`єму газу даних щодо збоїв в роботі комерційного ВОГ, внаслідок чого об`єм розподіленого (спожитого) природного газу за попередній період визначений некоректно" за актом про порушення № 5037 від 29.12.2021. Однак це не виключає можливості кваліфікації діагностичних повідомлень про позаштатні ситуації в звіті коректора за листопад 2021 як "фіксація коректором чи обчислювачем об`єму газу даних щодо збоїв в роботі комерційного ВОГ, внаслідок чого об`єм розподіленого (спожитого) природного газу за попередній період визначений некоректно" за актом про порушення № 5037 від 29.12.2021.
Таким чином, посилання позивача на те, що позивач заявою від 28.12.2021 повідомив про позаштатну ситуацію і тому заохочувальна норма пункту 8 глави 4 розділу XI Кодексу ГРС підлягала застосуванню при розгляді відповідачем не тільки акта про порушення № 5036 від 29.12.2021, а й також акта про порушення № 5037 від 29.12.2021, є помилковими, оскільки відповідно до обставин справи позивач повідомляв відповідача не про позаштатну ситуацію (несправність) у вигляді фіксації коректором збоїв в роботі комерційного ВОГ в періоді листопада 2021, а заявою від 28.12.2021 повідомив відповідача про виявлення позивачем в грудні 2021 ознак позаштатного режиму роботи ВОГ, внаслідок чого витрата (споживання) газу ВОГ в грудні 2021 не обліковувалась або обліковувалась некоректно. Як з цього приводу пояснював сам позивач у письмових поясненнях від 26.10.2022 комісії оператора ГРМ, позаштатний режим роботи комерційного ВОГ позивача настав 25.12.2021, що було виявлено позивачем 27.12.2021.
При цьому, відповідно до обставин справи, зафіксовані в звіті коректора позаштатні ситуації за листопад 2021 були нетривалими і не вбачається, щоб позивач повідомляв відповідача про такі позаштатні ситуації за листопад 2021 як про несправність.
Посилання позивача на підпункт 1 пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРС є нерелевантним для порушення, зафіксованого в акті про порушення № 5037 від 29.12.2021, враховуючи, що в цьому акті йдеться про інше порушення, ніж порушення  у вигляді позаштатного режиму роботи лічильника, яке в свою чергу було зафіксоване вже в акті про порушення № 5036 від 29.12.2021. У зв`язку з цим доводи позивача про те, що розрахунковим періодом для цілей порушення, зафіксованого в акті про порушення № 5037 від 29.12.2021, є грудень 2021, є помилковими, враховуючи, що в акті про порушення № 5037 від 29.12.2021 йдеться про порушення у вигляді фіксації коректором даних щодо збоїв в роботі комерційного ВОГ, яке впливає на визначення об`єму розподіленого (спожитого) природного газу за період листопада 2021.
Також слід зазначити, що зафіксоване в акті про порушення № 5037 від 29.12.2021 порушення стосувалось попереднього періоду - листопада 2021 ("фіксація коректором чи обчислювачем об`єму газу даних щодо збоїв в роботі комерційного ВОГ або його складових, внаслідок чого об`єм розподіленого (спожитого) природного газу за попередній період визначений некоректно"). Однак, здійснюючи донарахування позивачу природного газу за період листопада 2021, відповідач свій розрахунок за листопад 2021 здійснив на підставі різниці в показах між лічильником та коректором (835 куб.м), яка виникла не в листопаді 2021, а вже в грудні 2021, враховуючи, що ця різниця (835 куб.м) виникла тільки станом на 29.12.2021 і була зафіксована в акті перевірки від 29.12.2021.
Із пункту  5 глави 4 розділу XI Кодексу ГРС, на який посилається відповідач у спорі і на підставі якого він здійснював донарахування природного газу за листопад 2021 відповідно до акта про порушення № 5037 від 29.12.2021, випливає, що цей пункт застосовується у випадку, коли сам лічильник газу справний (придатний), але при цьому виникла несправність іншого елемента вузла обліку  датчика тиску, та/або датчика температури, та/або обчислювача (коректора) об`єму газу.
Так, відповідно до абзацу 1 цього пункту, у разі виявлення оператором ГРМ пропущення строку періодичної повірки датчика тиску, та/або датчика температури, та/або обчислювача (коректора) об`єму газу, несправності датчика тиску, та/або датчика температури, та/або обчислювача (коректора) об`єму газу, що сталася внаслідок їх пошкодження або позаштатного режиму роботи, за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ проводяться перерахунки об`єму розподіленого (спожитого) природного газу, зокрема у таких випадках:
- визнання непридатним до застосування за результатами періодичної, позачергової, експертної повірки або за результатами перевірки технічного стану комерційного ВОГ;
- робота поза межами вимірювання або в позаштатному режимі, про що є зареєстровані та зафіксовані у звітах обчислювача чи коректора об`єму газу повідомлення про наявні аварійні/діагностичні ситуації (несправність).
Відповідно до абзацу 8 пункту  5 глави 4 розділу XI Кодексу ГРС при виявленні випадків, коли датчик тиску, та/або датчик температури, та/або обчислювач (коректор) об`єму газу працює поза межами вимірювання або в позаштатному режимі, про що є зареєстровані та зафіксовані у звітах обчислювача чи коректора об`єму газу повідомлення про наявні аварійні/діагностичні ситуації (несправність) (фіксація коректором чи обчислювачем об`єму газу даних щодо збоїв в роботі комерційного ВОГ)  перерахунок об`єму розподіленого (спожитого) природного газу проводиться за час тривалості аварійного/діагностичного повідомлення та з урахуванням строку усунення порушення. Обсяг газу, порахований коректором/обчислювачем за час тривалості аварійної/позаштатної ситуації, в таких випадках до уваги не береться.
Згідно абзацу 9 пункту  5 глави 4 розділу XI Кодексу ГРС при визнанні датчика тиску, та/або датчика температури, та/або обчислювача (коректора) об`єму газу непридатними до застосування за результатами періодичної, позачергової, експертної повірки або за результатами перевірки технічного стану комерційного ВОГ та/або пошкодженні пломб, а також при пропущенні строку періодичної повірки зазначених ЗВТ з вини споживача перерахунок об`єму розподіленого (спожитого) природного газу проводиться з початку розрахункового періоду (з дати початку прострочення періодичної повірки) до моменту встановлення та опломбування Оператором ГРМ справного та повіреного ЗВТ, що підтверджується відповідним актом між Оператором ГРМ та споживачем.
Відповідно до обставин справи, датчик тиску, та/або датчик температури, та/або обчислювач (коректор) об`єму газу станом на листопад 2021 були придатними та непридатними не визнавались, отже в такому випадку перерахунок розподіленого (спожитого) природного газу міг проводитися відповідачем не за весь період листопада 2021, а максимум за час тривалості аварійного/діагностичного повідомлення відповідно до абзацу 8 пункту  5 глави 4 розділу XI Кодексу ГРМ. При цьому, як вбачається із звіту коректора за листопад 2021, у цьому розрахунковому періоді діагностичні повідомлення про позаштатні ситуації були нетривалими (всього 3 лише за 10.11.2021 та 17-18.11.2021).
В той же час, відповідач всупереч вказаним нормам Кодексу ГРС, здійснив донарахування природного газу позивачу за актом про порушення № 5037 від 29.12.2021 не за час діагностичних повідомлень про позаштатні ситуації в листопаді 2021, а виходячи із різниці в показах між лічильником та коректором (835 куб.м), яка утворилась за наслідками в  тому числі періоду грудня 2021.
Таким чином, вбачається, що у зв`язку із виявленням 29.12.2021 непридатності лічильника газу позивача відповідач фактично двічі здійснив донарахування позивачу природного газу за це одне порушення:
1) шляхом зведення об`єму газу, порахованого лічильником, але не відображеного в коректорі  (різниці між показами лічильника газу та показами коректора в розмірі 835 куб.м, яка була виявлена в грудні 2021) до стандартних умов. Вказане донарахування газу обсягом 3072,65 куб.м. загальною вартістю 115 728,05 грн відповідач називає донарахуванням за листопад 2021 на підставі акта про порушення № 5037 від 29.12.2021, однак за своєю суттю це донарахування стосується також періоду грудня 2021, враховуючи покладену відповідачем в основу розрахунку об`єму газу різницю в розмірі 835 куб.м, якої не було станом на 30.11.2021 і яка виникла лише станом на 29.12.2021, тобто за наслідками в тому числі періоду грудня 2021;
2) шляхом розрахунку за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання з початку розрахункового періоду до дати демонтажу лічильника та опломбування (з 01.12.2021 по 11.01.2022). Вказане донарахування природного газу за період з 01.12.2021 по 11.01.2022 в кількості 102 491,58 куб.м загальною вартістю 4 499 225,05 грн також стосується періоду грудня 2021.
Враховуючи викладене, відповідач всупереч нормам Кодексу ГРС здійснив донарахування природного газу позивачу за листопад 2021 за актом про порушення № 5037 від 29.12.2021, враховуючи безпідставне використання відповідачем для розрахунку обсягу газу не даних про діагностичні повідомлення про позаштатні ситуації в листопаді 2021, а різниці в показах між лічильником та коректором (835 куб.м), яка утворилась в т.ч. за період грудня 2021.
Аналізуючи доводи позивача про те, що  комісія оператора ГРМ, яка розглядала 08.02.2023  акти про порушення, діяла в неповноважному складі, оскільки юриста в складі комісії не було, та відповідні заперечення відповідача, який посилався на те, що кворум комісії оператора ГРМ був наявний і до складу комісії входила Шутенко В.В., яка має юридичну освіту, слід зазначити наступне.
Так, згідно з п.9 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС  до складу комісії з розгляду актів про порушення має входити не менше трьох представників оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів.
Верховний Суд у постанові від 18.11.2021 у справі № 911/251/21 вказав, що наведена норма Кодексу ГРС визначає як мінімальний кількісний склад членів комісії для розгляду акта про порушення, так і її суб`єктний склад (інженерно-технічний персонал та юристи) без конкретизації їх співвідношення, проте із вказівкою на необхідність наявності у складі комісії при розгляді акта про порушення кожного з них. Формування постійного складу комісії з більшої кількості її членів (понад 3 члени) закон не забороняє, проте зазначене не повинно впливати на дотримання вимоги про суб`єктний склад такої комісії  обов`язкової наявності серед членів комісії при розгляді акта про порушення як представника (-ів) інженерно-технічного персоналу, так і юриста (-ів).
Приймаючи до уваги ненадання доказів присутності юриста на засіданні комісії 08.02.2023 та наявні протоколи засідань комісії оператора ГРМ від 08.02.2023 №№ 10377, 10376, з яких вбачається присутність на засіданні 6 членів комісії та відсутність при цьому серед вказаних 6 членів комісії юриста, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність упущень з боку самого відповідача, який не забезпечив належну роботу комісії оператора ГРМ з розгляду актів про порушення , а отже засідання відбулися неналежним складом комісії оператора ГРМ, яка розглядала 08.02.2023 акти про порушення №№ 5036, 5037  від 29.12.2021 та приймала спірні рішення про донарахування обсягів газу позивачу.
Враховуючи встановлені обставини справи, вимоги позивача про визнання протиправним та скасування спірних рішень комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу ГРМ відповідача від 08.02.2023 про задоволення актів про порушення №№ 5036, 5037 від 29.12.2021 та здійснення перерахунку (донарахування) позивачу обсягів природного газу, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо прийняття судом першої інстанції додаткового рішення, слід зазначити наступне.
27.11.2023 до суду першої інстанції позивачем подана заява про ухвалення додаткового рішення (а.с. 90-98 том 3) щодо стягнення з відповідача на користь позивача 47 500,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу. 
12.12.2023 до суду першої інстанції відповідачем подані заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення (а.с. 112-116 том 3) в яких відповідач посилався на те, що позивачем до заяви про ухвалення додаткового рішення не надано ніяких доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі, також їх необґрунтованість та неспівмірність із складністю справи, виконаною адвокатом роботою та ціною позову, а сама заява подана з порушенням строку для її подання. 
Відповідно до частин 1  ст. 244 ГПК України  суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 
При ухваленні рішення господарського суду Київської області від 16.11.2023 у справі № 911/1046/23 питання про судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу судом вирішено не було.
Додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення (постанови чи ухвали), внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.
Доводи відповідача про пропуск позивачем строку для подання заяви про ухвалення додаткового рішення є необґрунтованими, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 244 ГПК України  заява про ухвалення додаткового рішення може бути подана до закінчення строку на виконання рішення, і вказаний строк позивачем не пропущений.
Посилання відповідача на встановлений ч. 8  ст. 129 ГПК України п`ятиденний  строк після ухвалення рішення суду для подання стороною доказів понесення судових витрат до уваги не приймаються, оскільки вказана норма встановлює строк для подання додаткових доказів понесення судових витрат, а не заяви про ухвалення додаткового рішення, при цьому до заяви позивача від 24.11.2023 про ухвалення додаткового рішення ніякі додаткові докази не були долучені.
Відповідно до  ст. 123 ГПК України  судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з  ст. 126 цього Кодексу  витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18 та від 23.11.2020 у справі № 638/7748/18.
Також, згідно з ч. 5  ст. 129 ГПК України  під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4  статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9  статті 129 цього Кодексу. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. 
Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечень сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9  статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9  статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. 
При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.  
Правова позиція, викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.
До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
В п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та в п. 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано:
- договір № 02/22 про надання правничої допомоги від 21.11.2022 укладений між позивачем (клієнт) та адвокатським об`єднанням "Лігал старз" (далі - АО), за умовами якого АО за дорученням клієнта зобов`язалось надавати йому види правничої допомоги (а.с. 65 том 1). Договір підписаний та скріплений печатками сторін;
- додаток № 3 до договору № 02/22 від 21.11.2022 згідно якого сторони домовились, що розмір винагороди за послуги адвоката за договором визначається згідно із наступним: аналіз наданих документів та консультування клієнта - 2  000,00 грн за год.; підготовка позовної заяви - 2 600,00 грн за год.; виготовлення копій документів, що додаються до позовної заяви - 2 000,00 грн за год.; підготовка процесуальних документів, в тому числі, відповіді на відзив, заперечень, пояснень, заяв, клопотань тощо - 2  000,00 грн за год.; представництво інтересів клієнта під час розгляду справи в суді - 3 000,00 грн за год.; інші послуги (ознайомлення з матеріалами, надання консультативної допомоги, збирання доказів, тощо) - 2 000,00 грн за год. (а.с. 66 том 1);
- свідоцтво Морозик Д.В. про право на заняття адвокатською діяльністю КС № 8033/10 від 18.07.2019 (а.с. 64 том 1);
- довіреність від 21.11.2022 щодо уповноваження Морозика Д.В. (а.с. 67 том 1);
- акт приймання-передачі наданих послуг від 12.10.2023 на загальну суму 47 500,00 грн із описом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) (а.с. 4 -5 том 3), що включає в себе: підготовку позовної заяви на 12 арк. (5 год. - 13  000,00 грн); заяву про продовження строку (0,25 год. - 500,00 грн); відповідь на відзив (2 год. - 4  000,00 грн); клопотання про приєднання доказів (0,5 год. - 1  000,00); клопотання про приєднання доказів (0,5 год. - 1  000,00 грн); пояснення (1 год. - 2 000,00 грн); участь адвоката в судових засідання (6 год. - 18  000,00 грн); аналіз наданих документів та консультування клієнта адвокатом (3 год. - 6  000,00 грн); виготовлення копій документів, що додаються до позовної заяви (1 год. - 2  000,00 грн); 
- рахунок на оплату № 1/12-10-2023 від 12.10.2023 на суму 47 500,00 грн (а.с. 6 том 3);
- платіжну інструкцію № 322 від 13.10.2022 на суму 47 500,00 грн про оплату отриманих послуг (а.с. 44 том 3).
Таким чином, доводи апелянта стосовно неможливості визначити повноваження адвоката позивача Морозика Д.В. та про недоведеність факту понесення витрат на професійну правничу допомогу спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та фактичним наданням адвокатом послуг. 
Відповідно до постанови Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 по справі № 922/445/19 та постанови Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 22.11.2019 по справі № 902/347/18, для розподілу понесених судових витрат стороні необхідно подати лише договір про надання правничої допомоги та детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Ці форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту; і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин, помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката залежно від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. 
Дана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.
Згідно з ч. 6  ст. 126 ГПК України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Так, у позовній заяві позивачем наведено орієнтовний розрахунок суми судових витрат, зокрема, 21  000,00 грн витрат на правничу допомогу (а.с. 10 том 1), які під час розгляду справи судом першої інстанції збільшились до 47  500,00 грн відповідно до поданих позивачем доказів. 
Колегії суддів зазначає, що у даному випадку визначений у формі погодинної оплати гонорар адвоката позивача збільшився у зв`язку з тривалістю розгляду справи, а також із діями відповідача, про що свідчать матеріали справи, а отже позивач не міг передбачити відповідну суму судових витрат, заявлену ним до відшкодування, на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи із принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики ЄСПЛ, що суди застосовують як джерело права згідно зі  статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики ЄСПЛ".
При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі  статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited"  проти України" (пункт 268), від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
Так, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, виходячи зі змісту наданих адвокатом послуг, суд апеляційної інстанції зазначає, що з огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги обсяг наданих послуг, обґрунтованість підготовлених та поданих суду адвокатом документів, їх значення для вирішення спору, та з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обмеження розміру заявлених до стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на правничу допомогу до суми, яка складає 25  000,00 грн. В решті вимог заяви судом першої інстанції вірно відмовлено.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апелянтом не доведено обґрунтованості апеляційних скарг, тож апеляційний суд погоджується із рішенням та додатковим рішенням господарського суду Київської області і підстав для їх скасування або зміни не має.
Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги на судове рішення відмовлено, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на апелянта.
Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 ГПК України суд,-

П  О  С  Т  А  Н  О  В  И  В:

Апеляційні скарги акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" на рішення  господарського суду Київської області від 16.11.2023 та на додаткове рішення  господарського суду Київської області від 08.02.2024 у справі  № 911/1046/23 залишити без задоволення. 
Рішення  господарського суду Київської області від 16.11.2023 та додаткове рішення  господарського суду Київської області від 08.02.2024 у справі  № 911/1046/23 залишити без змін. 
Матеріали справи № 911/1046/23 повернути до місцевого господарського суду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено 04.07.2024.

Головуючий суддя                                                            М.А. Руденко 

Судді                                                                                М.А. Барсук

                                                                                Є.Ю. Пономаренко