Справа № 127/3783/24
Провадження № 22-ц/801/1753/2024
Категорія: 88
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач:Стадник І. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
Іменем України
17 вересня 2024 року	  	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді-доповідача Стадника І.М.,
суддів: Войтка Ю.Б., Міхасішина І.В.
з участю секретаря судового засідання Кахно О.А.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 червня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Романюк Л.Ф., повний текст якого складно 13 червня 2024 року
у справі №127/3783/24
за заявою ОСОБА_1 (заявник)
за участі: ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Вінницької міської ради як орган опіки та піклування (заінтересовані особи) 
про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна,-
встановив:
Короткий зміст вимог заяви
У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду із заявою про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, яка обґрунтована тим, що він є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Заявник ОСОБА_1 та його батько зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 відповідно. 
У 2022 році у його батька почали проявлятися симптоми психічного розладу здоров`я (шизофренії), які виражалися у галюцинаціях, йому здавалось, що він чув голоси, він вважав, що його думки чують оточуючі, та що його постійно підслуховують. Почав забувати імена близьких та перестав їх впізнавати.
Мати заявника (дружина батька) ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .
Фактично постійний догляд за батьком ОСОБА_2 здійснюється заявником.
За вказаних обставин просив визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , недієздатним, встановити над ним опіку та призначити ОСОБА_1 , його опікуном.
Рішення суду першої інстанції
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10 червня 2024 року заяву задоволено частково. Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , недієздатним, встановлено над ним опіку.
У задоволенні подання виконавчому комітету Вінницької міської ради, як органу опіки та піклування, про призначення опікуном ОСОБА_1 – відмовлено.
Стягнуто з державного бюджету на користь Вінницької філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психічної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» витрати на проведення експертизи у розмірі 8 240,48 грн. 
Строк дії рішення про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , недієздатним, встановлено у 2 (два) роки з дня набрання рішенням законної сили.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
11 липня 2024  року заявник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення в частині відмови і призначенні призначення його опікуном щодо батька та ухвалити у цій частині нове рішення.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що його сестра ОСОБА_4 фактично з 2007 року проживала окремо від батька, а з початком повномасштабного вторгнення РФ взагалі виїхала з країни до Німеччини разом з неповнолітніми дітьми та планує там будувати своє життя, на що, зокрема, вказує те, що вона звільнилась з роботи в Україні, діти розпочали навчання у школі в ФРН, а тому вона не може і не буде здійснювати догляд за визнаним недієздатним батьком. 
В той же час він продовжує проживати разом з батьком, дбав про нього коли почались проблеми зі здоров`ям і лише до нього дослухається батько. Тоді як інші особи (його дружина та знайома) лише періодично дбають про батька, оскільки той не спілкується ні з ким, вважає їх чужими. 
Вважає хибною думкою суду першої інстанції про те, що бажання бути опікуном недієздатної особи є менш важливим ніж виконання конституційного обов`язку оборони незалежності держави. Звертає увагу, що з 16.03.2022, тобто з перших днів війни по теперішній час він проходить військову службу у ЗСУ, а тому звернення до суду із цією заявою не є способом ухилення він обов`язку захищати Україну, а реальною життєвою необхідністю.
Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи
Відзив на апеляційну скаргу від інших учасників справи суду не надійшов, проте його відсутність не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції – частина 3 статті 360 ЦПК України.
Провадження у справі в суді апеляційної інстанції
Ухвалою Вінницького апеляційного суду 16 липня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалою від 25 липня 2024 року закінчено підготовчі дії та призначено її розгляд.
Заявник, повідомлений в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився, що відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розглядові справи. 
В судовому засіданні представник заінтересованої особи ОСОБА_2 – адвокат Пунько І.В. вимоги апеляційної скарги підтримала на умовах викладених в ній, та просила задовольнити. Пояснила, що її довіритель після визнання недієздатним фактично залишився без опіки, так як інших, крім сина, членів сім`ї, які були б зобов`язані ним опікуватися, немає. 
Представник Виконавчого комітету Вінницької міської ради подала суду письмову заяву про розгляд заяви в її відсутність, вимоги апеляційної скарги підтримує. 
Встановлені судом першої інстанції обставини
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 05.03.1980 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 231, ОСОБА_2 страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді судинної деменції (F01.8), ОСОБА_2 позбавлений здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки.
Виконавчий комітет Вінницької міської ради як орган опіки та піклування звернувся до суду з поданням, в якому просив призначити ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в разі визнання його недієздатним. 
Позиція апеляційного суду
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.  Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Рішення суду оскаржується в частині відмови у призначенні заявника опікуном недієздатного, а відтак в іншій частині це рішення відповідно до положень статті 367 ЦПК України колегією суддів не переглядається.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 231 ОСОБА_2 , 1949 р.н. не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому суд вважав за необхідне визнати його недієздатним.
Разом з тим, суд дійшов висновку, що у встановленні опіки за поданням органу опіки та піклування виконавчого комітету Вінницької міської ради від 28.03.2024 року і призначення опікуном над недієздатним ОСОБА_2 . заявника ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки останній призваний за мобілізацією та фактично проходить військову службу.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині відмови у призначенні опікуном недієздатного ОСОБА_2 його сина ОСОБА_1 з огляду на таке.
Відповідно до статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.
Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.
У частині першій статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України).
Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.
У частинах другій-п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.
Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України і Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 затверджено Правила опіки та піклування, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за № 387/3680 (далі - Правила).
Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Правил опіка (піклування) є особливою формою державної турботи, зокрема, про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.
Опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки.
Згідно з пунктами 2.1, 2.4 Правил опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань.
Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника).
При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Відповідно до подання виконавчого комітету Вінницької міської ради, як органу опіки та піклування, від 28.03.2024 №Ж/01/19724/1-0010, остання просить призначити ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у разі визнання його недієздатним. 
Зазначене подання мотивоване тим, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , батько та син проживають по сусідству в одному будинку АДРЕСА_3 , а саме квартири АДРЕСА_4 (відповідно). ОСОБА_1 одружений на ОСОБА_5 та має двоє неповнолітніх дітей. 
Водночас дочка ОСОБА_2 і сестра ОСОБА_1 – ОСОБА_4 проживає та працює за кордоном.
Крім того, як встановлено із матеріалів справи, ОСОБА_4 не заперечує проти призначення її брата ОСОБА_1 опікуном їхнього батька, про що подала відповідну заяву, зазначивши у ній також, що здійснювати догляд за батьком не має змоги, оскільки проживає та працює за кордоном. 
Зазначений факт підтверджується доданими до апеляційної скарги доказами, зокрема, повідомленням про автоматичне продовження дозволу на проживання в Німеччині її особисто та її неповнолітніх дітей, документами про навчання дітей, наказом про звільнення з посади головного бухгалтера ТОВ «Вінницька Соціальна аптека» тощо. 
Апеляційний суд приймає до уваги зазначені докази з огляду на те, що відповідні обставини були предметом розгляду органу опіки і піклування і суду першої інстанції, який дійшов помилкового висновку про те, що та обставина, що сестра заявника – ОСОБА_4 не має змоги опікуватися батьком, є недоведеною.
Відповідно до частини третьої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (Розділом IV «Окреме провадження»).
Отже у випадку відсутності в матеріалах справи доказів того, що ОСОБА_4 проживає і працює закордоном, а тому не може здійснювати опіку за своїм батьком, суд першої інстанції мав запропонувати заявнику надати додаткові докази крім тих, що вже були подані органу опіки і піклування, або самостійно перевірити відповідну обставину, витребувавши необхідні докази. 
Таким чином, є встановленим, що визнаний недієздатним ОСОБА_2 потребує опіки. ОСОБА_1 , як близька особа – син, подав заяву про призначення його опікуном недієздатного батька, оскільки може здійснювати опіку над ним, він не відноситься до осіб, які не можуть бути призначені опікуном. Інші родичі недієздатного ОСОБА_2 не подали заяв про призначення їх опікунами. Дочка ОСОБА_4 не може забезпечити опіку недієздатному батькові, оскільки проживає разом з неповнолітніми дітьми у Німеччині. 
Статтею  64 ЦК України визначено виключний перелік обставин, за яких особа не може бути призначена опікуном чи піклувальником. Згідно з положеннями цієї статті, опікуном або піклувальником не може бути фізична особа, яка позбавлена батьківських прав або ж якщо поведінка та інтереси такої особи суперечать  інтересам фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування.
Норми Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не містять положень щодо заборони призначати опікунами осіб чоловічої статі призивного віку.
При розгляді справи не встановлено обставин, які вказують на те, що поведінка ОСОБА_1 , який виявив бажання бути опікуном, суперечить інтересам недієздатного батька ОСОБА_2 .
При розгляді справи суд першої інстанції не встановив усіх обставин, які мають значення для вирішення справи, не надав належної правової оцінки поданим доказам, не врахував особливостей даної справи та тих обставин, у зв`язку з якими заявник просить призначити його опікуном, не звернув уваги на характерність захворювання недієздатної особи та прийшов до помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви в частині призначення опікуна, тому рішення суду першої інстанції, в оскарженій частині, належить скасувати, ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення заяви в частині призначення ОСОБА_1 опікуном недієздатного ОСОБА_2 .
Колегія суддів вважає за необхідним зазначити, що обов`язок оборони незалежності та територіальної цілісності України не є єдиним конституційним обов`язком громадянина України й не має переваг перед іншими конституційними обов`язками. Бажання заявника бути опікуном близькій людині є однією із визначених законом вимог для призначення особи опікуном. Введення військового стану в країні не зупинило дію актів Цивільного законодавства, що визначають порядок призначення опікуна та наразі не містять заборон або обмежень у контексті правовідносин цієї справи на призначення опікуна недієздатній особі, її рідного брата, який є чоловіком призивного віку.
Крім того суд звертає увагу, що заявник ОСОБА_1 з 16 березня 2022 року призваний на військову службу під час мобілізації і по сьогодні виконує свій обов`язок оборони незалежності та територіальної цілісності України, що підтверджується довідкою командира в/ч НОМЕР_3 від 22.06.2022 та грамотою про нагородження .
Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
На підставі викладеного та керуючись статтями 367, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 червня 2024 року в частині відмови у призначенні опікуном недієздатного ОСОБА_2 його сина ОСОБА_1 скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення.
Встановити над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 опіку.
Призначити опікуном недієздатного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 його сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.
Головуючий                                                        І.М. Стадник 

Судді                                                                Ю.Б.Войтко

                                                               І.В. Міхасішин