Справа №462/6534/22                                 Головуючий у 1 інстанції:Ліуш А.І. 
Провадження №22-ц/811/1224/23                 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 серпня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді: Левика Я.А.,
суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,
секретарка: Назар Х.Б.,

за участі в судовому засіданні представника позивачки ОСОБА_1 – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Львівської міської ради на рішення Залізничного районного суду м. Львова в складі судді Ліуша А.І. від 10 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Петелька Ігор Васильович, Львівська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и л а : 

рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 10 квітня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участі третьої особи: приватного нотаріуса Петельки Ігоря Васильовича, Львівської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення - задоволено частково.
Встановлено факт того, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Дане рішення оскаржила Львівська міська рада.
В апеляційній скарзі просять скасувати рішення Залізничного районного суду м.Львова від 10 квітня 2023 року та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.
Звертають увагу на те, що позивачем не було подано на огляд суду жодного оригіналу документу про родинні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , тобто тих, які свідчать про те, що ОСОБА_6 є матір`ю ОСОБА_1 . Тобто суд, незважаючи на заперечення представника Львівської міської ради, який поставив під сумнів долучені до матеріалів справи копії документів щодо родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , всупереч вимогам ст.95 ЦПК України взяв до уваги, як письмові докази позивача копії документів без підтвердження цих копій оригіналами і лише на основі цих копій виніс рішення по справі. Також, суд всупереч вимогам закону прийняв по справі заочне рішення. Зокрема у своєму рішенні суд зазначив, що обидва відповідачі будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Проте, це не відповідає дійсності, оскільки незважаючи на заяву відповідача, який просив розглядати справу за його відсутності, проводив розгляд справ у цьому випадку в порядку заочного провадження і прийняв заочне рішення по справі.
В судове засідання окрім представника позивачки ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , решта учасників справи не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності, зважаючи на те, що такі повідомлялась про час та місце судового розгляду належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивачки в заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, апеляційної скарги, а також усних та письмових заяв та пояснень учасників справи у судах обох інстанцій, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
       Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 15 ЦК України, 23, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України та задовольняючи позов частково виходив з того, що, – ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 19 жовтня 2022 року, заяву позивача про встановлення факту в порядку окремого провадження залишено без розгляду, через наявність спору про право. Як вбачається з свідоцтва про народження, ОСОБА_7 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.16). Її батьками значаться: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . У вказаному свідоцтві про народження також міститься штамп про шлюб з ОСОБА_7 з ОСОБА_10 . Згідно свідоцтва про народження, заявниця - ОСОБА_11 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 15). Одружившись 10 лютого 1975 року, заявниця ОСОБА_11 , взяла прізвище ОСОБА_12 (а.с. 15). Після розірвання шлюбу між ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , матір позивача повернула дошлюбне прізвище ОСОБА_14 (а.с.17). Згодом матір позивача вдруге вийшла заміж, та отримала прізвище ОСОБА_6 . Відповідно до свідоцтва про розлучення серії НОМЕР_1 , 13 липня 1999 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_15 , розлучились та після розлучення померлій залишилось прізвище ОСОБА_16 (а.с.18). В матеріалах справи міститься копія трудової книжки ОСОБА_17 1938 року народження (а.с.21) та копія довідки, що видана на ім`я ОСОБА_18 , з якої вбачається, що ОСОБА_6 , є його дружиною (а.с. 24). Крім того, суду було надано талон якості на ім`я ОСОБА_17 , квитанцію Галицького пенсійного фонду на ім`я ОСОБА_6 , тимчасову посвідку на проживання, ОСОБА_6 , її копію паспорту, свідоцтво про смерть, довідку про причину смерті (а.с.27-32). Постановою приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу від 16 березня 2022 року, ОСОБА_1 , було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, внаслідок відсутності підтвердження родинних зв`язків з померлою (а.с.34). Суд виходив з того, що даючи оцінку зібраним доказам по справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, про наявність родинних зв`язків між ОСОБА_6 , ( ОСОБА_13 ), та ОСОБА_1 , оскільки така є матір`ю заявниці. Проте, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в частині позовної вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме того, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є однією і тією ж особою.
 Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені без повного та всебічного з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи, обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону не відповідають, обставини, які суд вважав встановленими не доведені, а тому рішення суду підлягає скасуванню.
У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участі третіх осіб: приватного нотаріуса Петельки Ігоря Васильовича, Львівської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, у якому просила:
- встановити факт, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є однією і тією ж особою та рідною матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла матір позивача – ОСОБА_6 Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, нотаріусом було встановлено, що позивачем не підтверджено родинних зв`язків з померлою. Оскільки ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 19 жовтня 2022 року, заяву позивача про встановлення факту в порядку окремого провадження залишено без розгляду, через наявність спору про право, позивач звернувся в порядку позовного провадження.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України,  кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.  Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. 
Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:
1) керує ходом судового процесу;
2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;
3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;
4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;
5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Крім цього, відповідно до ч.1 ст. 48 ЦПК України,  сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.
Відповідно до ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за  правилами спрощеного  позовного провадження –до початку першого  судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.  Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження – до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.  Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. Відповідач, замінений іншим відповідачем, має право заявити вимогу про компенсацію судових витрат, здійснених ним внаслідок необґрунтованих дій позивача. Питання про розподіл судових витрат вирішується в ухвалі про заміну неналежного відповідача.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України,  кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом повинен довести факт порушення невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем (відповідачами). При цьому слід вважати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача, співвідповідача (чи при його (належного відповідача) відсутності) задоволені судом бути не можуть, оскільки вказане слід вважати порушенням вимог процесуального закону, за якими суд не взмозі вирішувати та задовольняти позовні вимоги без особи, яка повинна відповідати за позовом, прав, обов`язків, інтересів якої такий прямо стосується (належного відповідача чи співвідповідача). Правом на заявлення клопотання про заміну неналежного відповідача належним, залучення співвідповідача наділений виключно позивач, який у випадку заміни відповідача (відповідачів), залучення нового, зобов`язаний вказати вимоги до нового відповідача (відповідачів) та підстави заявлення таких саме до нього, який у випадку заміни відповідача (відповідачів), залучення нового, зобов`язаний вказати вимоги до нового відповідача (відповідачів) та підстави заявлення таких саме до нього.
Окрім цього, згідно змісту п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у правах про спадкування» та п.п. 3, 4 № 4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» відповідачами у справах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини чи продовження строку на прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За їх відсутності – територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 зазначала, що встановлення факту що має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , і ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є однією і тією ж особою та рідною матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ,  необхідне їй для реалізації свого права на спадщину після смерті матері.
Відповідно однією із необхідних обставин, що підлягає з`ясуванню судом, зокрема, при розгляді даної справи (як і у інших), є належність чи неналежність відповідача (відповідачів).
ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що був складений актовий запис 07 лютого 2020 року за № 112 Залізничним районним у м.Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства України (м.Львів).
Як вбачається з матеріалів спадкової справи №22/2020 від 24 липня 2020 року, зведеної приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Петелькою І.В., з заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 , 24.07.2020 року звернулась ОСОБА_1 .
Постановою приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу від 16 березня 2022 року, ОСОБА_1 , було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, внаслідок відсутності підтвердження родинних зв`язків з померлою (а.с.34).
Відповідно до матеріалів цієї спадкової справи вбачається, що відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не звертались до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини ОСОБА_6 , відмова нотаріуса щодо прийняття від них такої заяви у зв`язку з пропуском 6-ти місячного строку звернення відсутня.
Також, відповідачі з померлою на час смерті не проживали, що вбачається із довідки наданою Об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків молодіжного житлового комплексу №49 від 20 листопада 2023 року (а.с.132).
Таким чином, відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 спадщини після смерті ОСОБА_6 не прийняли. 
Враховуючи вказане, щодо даного спору, то у такому, у випадку відсутності спадкоємців, які прийняли спадщину (окрім позивачки) слід вважати належним відповідачем повинна була б бути залучена відповідна територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Без залучення осіб, для яких таке рішення створює відповідні права та обов`язки, змінює правовідносини та призводить до нових наслідків, – суд не міг вирішувати питання про задоволення позовних вимог, а тим більше задовольнити позовні вимоги, тобто давати оцінку підставам та предмету позову та виносити рішення по суті такого спору, оскільки без залучення належного (належних) відповідача (відповідачів, співвідповідачів), на права та обов`язки якого (яких) впливатиме таке судове рішення, що може бути залучений (залучені) виключно за заявою позивача, суд вирішувати питання про задоволення позову не взмозі.
Зважаючи на вказане, неможливість залучення згаданої особи як учасника (співвідповідача) на стадії апеляційного розгляду чи направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції для виконання таких вимог закону судом першої інстанції та істотність таких, зокрема, процесуальних порушень, що вплинуло на вирішення спору вцілому, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.
Вказане відповідає, також, і правовій позиції викладеній у постановах Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі №183/2587/16, від 07 лютого 2023 року у справі № 456/1045/20, з подібними процесуальними правовідносинами, що повинні бути враховані, зокрема, і судом апеляційної інстанції при розгляді справи.
Вказаним доводи апеляційної скарги слід визнати підставними та саму скаргу задовольнити, оскаржуване ж судове рішення скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Петелька Ігор Васильович, Львівська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення – відмовити.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, - 

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Львівської міської ради – задовольнити.
       Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 10 квітня 2023 року– скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Петелька Ігор Васильович, Львівська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення – відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного суду.

Повний текст постанови складено 30 серпня 2024 року.

           Головуючий :                                                                                       Я.А. Левик

        Судді:                  Н.П. Крайник 

М.М. Шандра