Номер провадження: 33/813/2031/24
Номер справи місцевого суду: 521/20622/23 
Головуючий у першій інстанції Маркарова С. В. 
Доповідач Артеменко  І. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2024 року                                                                 м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду – Артеменко І.А.,
за участю: секретаря судового засідання – Подуст Т.П.,
захисника особи, яка притягається до відповідальності, - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Рижих Дмитра Олександровича в інтересах ОСОБА_2 на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 28 травня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст судового рішення
Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 28.05.2024 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.
ОСОБА_2 визнано винним у порушенні вимог п.2.9а Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.01.2001 №1306 (далі-ПДР), які полягали в тому, що він 06.08.2023 о 03.09 год (в комендантську годину), керуючи автомобілем марки ВАЗ, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Космонавтів, 21/1 в м.Одесі, знаходився у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціалізованого технічного приладу Алкотест Драгер 0405, результат позитивний -1,52 проміле.

Короткий зміст доводів апеляційної скарги
В апеляційній скарзі захисник Рижих Д.О. в інтересах ОСОБА_2 просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 28.05.2024, закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування клопотання про поновлення строку захисник зазначив, що розгляд справи відбувся за відсутності особи, яка притягується до відповідальності. Посилаючись на положення КПК України, захисник вважає за можливе обчислення строку на реалізацію права апеляційного оскарження від моменту отримання копії рішення. Копію оскаржуваної постанови захисник отримав 05.06.2024 та вперше з апеляційною скаргою звернувся до суду 10.06.2024 в межах встановлених строків. Вказана апеляційна скарга постановою Одеського апеляційного суду від 20.06.2024 повернута з причин не додавання копії свідоцтва про зайняття адвокатської діяльності. 
В обґрунтування апеляційної скарги, захисник посилався на те, що:
-під час оформлення адмінматеріалів, поліцейським було порушено встановлений порядок його проведення, що має наслідком недійсності його результатів. Зокрема, поліцейський не переконався в наявності згоди водія з результатами Драгера та не роз`яснив право на проходження огляду в медичному закладі;
- суд першої інстанції проігнорував ту обставину, що поліцейський, не переконавшись в наявності згоди водія з показниками драгера, не мав права одразу складати акт огляду та пропонувати водію поставити у ньому підпис;
- посилаючись на пояснення водія, зафіксовані на відеозаписі, щодо вживання декілька літрів пива, суд першої інстанції не врахував практику ЄСПЛ щодо неможливості прийняття до уваги пояснень водія як процесуального джерела доказів, у разі отримання їх без роз`яснення особі права на відмову від свідчень проти себе.
В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Рижих Д.О. в інтересах ОСОБА_2 підтримав клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження, доводи та вимоги апеляційної скарги.

Висновки щодо строків на апеляційне оскарження
Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. 
З матеріалів справи встановлено, що справа надійшла до суду 23.08.2023 та призначена до розгляду на 06.09.2023 на 10.00, про що сповіщено особу, яка притягується до відповідальності.
31.08.2023 захисник Рижих Д.О. в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи, яке виконане, про що захисник розписався.
Згодом за клопотаннями захисника ОСОБА_1 справа неодноразово відкладалась на різні дати. Всього захисником було надано суду п`ять заяв про відкладення розгляду справи.
Будучі сповіщеним про слухання справи на 28.05.2024 на 10.20 год, захисник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надавши суду чергове клопотання про відкладення розгляду справи. 
28.05.2024 справа розглянута за відсутності особи, яка притягується до відповідальності, та захисника в її інтересах, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.
За інформацією ЄДРСР вказана постанова суду надіслана для оприлюднення: 31.05.2024, а забезпечено надання загального доступу: 03.06.2024.
Копію постанови захисник ОСОБА_1 отримав, про що склав відповідну розписку без зазначення дати (а.с.33).
10.06.2024 захисник ОСОБА_1 вперше звернувся до суду з апеляційною скаргою, яка серед іншого, містила клопотання про поновлення строку.
Постановою Одеського апеляційного суду від 20.06.2024 вказана апеляційна скарга повернута особі, яка її подала, з підстав не долучення захисником копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.
20.06.2024 копія постанови Одеського апеляційного суду від 20.06.2024 доставлена до електронної скриньки захисника (а.с.45).
24.06.2024 захисник Рижих Д.О. повторно звернувся до суду з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, до яких додані документи на підтвердження повноважень захисника в суді апеляційної інстанції.
Отже, апеляційна скарга подана поза межами встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. 
Конструкція норми, що закріплена в ч.2 ст.294 КУпАП, дає підстави вважати, що у разі подання апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції після закінчення десятиденного строку з дня її ухвалення, апелянт безумовно повинен заявити клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, належним чином обґрунтувавши його.
Враховуючи наведені обставини, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, апеляційний суд дійшов висновку про можливість поновлення ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 28.05.2024. 

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Суд апеляційної інстанції, заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін, з огляду на таке.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
За ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги (ч.7 ст.294 КУпАП).
Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: керування в стані алкогольного сп`яніння повністю доведена та підтверджується такими доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №533759 від 06.08.2023, яким зафіксовано, що ОСОБА_2 06.08.2023 0 03.09 год, керував автомобілем марки ВАЗ, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Космонавтів, 21/1 в м. Одесі, у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціалізованого технічного приладу Алкотест Драгер 0405, результат позитивний -1,52 проміле. Вказаний протокол ОСОБА_2 підписав із зазначенням пояснень: «Можу надати пояснення в суді»;
-роздруківкою результатів освідування за допомогою алкотестера «Драгер», відповідно до якої результат складає 1,52‰;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначені виявлені у водія ознаки алкогольного сп`яніння та результат огляду – 1,52 проміле, в графі «З результатами згоден» ОСОБА_2 розписався;
- наявними відеозаписами, якими зафіксовано рух транспортного засобу, його зупинка за порушення комендантської години; встановлення особи водія за посвідченням водія, виявлення у останнього ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція пройти огляд на місці, на що водій погодився. Працівник поліції надав ОСОБА_2 новий та герметично запакований мундштук, роз`яснено процедуру проходження огляду, після цього поліцейським проведено контрольний забір повітря і проведено процедуру освідування під відеофіксацію. За результатом проходження огляду на газоаналізаторі Драгер встановлено наявність алкоголю на рівні 1,52 проміле. Водій пояснив поліцейському, що він вживав пиво більше двох літрів. З приводу результатів проведеного огляду заперечень не висловлював, намагався домовитись з поліцейськими щоб не складали протокол, за що був попереджений про кримінальну відповідальність. Також поліцейськими були роз`яснені водію його права, в тому числі право не свідчити проти себе. Згодом водій підписав всі складені відносно нього адміністративні матеріали, в тому числі і акт огляду, в якому проставив підпис в графі «З результатами згоден»; 
- довідкою про не притягнення ОСОБА_2 протягом року до відповідальності за ст.130 КУпАП та отримання посвідчення водія, якими підтверджено кваліфікація інкримінованого правопорушення та статус водія відповідно.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду особами, які керують транспортними засобами, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений ст.266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі- Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі – Інструкція).
Так, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У виконання вищевказаних вимог КУпАП до матеріалів справи додані відеозаписи щодо обставин проходження водієм ОСОБА_2 огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Долучені відеозаписи повністю відображають проходження огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки у встановленому порядку та є належним доказом у справі.
У протоколі зафіксовано адміністративне правопорушення – керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та зазначено про проведення огляду зі згоди водія на місці зупинки у встановленому порядку за допомогою приладу Драгер під відеозапис. 
Висновок поліцейських про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння підтверджується роздруківкою з Alkotest 7510, прилад ARLM 0405, принтер ARMС 0121, тест 942, результат 1,52‰, а також актом огляду, в якому зазначені виявлені у водія ознаки алкогольного сп`яніння- запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці та результат огляду з використання спеціалізованого технічного засобу газоаналізатора Драгер – 1,52 проміле.
Доводи апелянта щодо відсутності у поліцейського права складати акт огляду без з`ясування наявності згоди водія з показниками Драгера не ґрунтуються на відповідній правовій основі.
За положеннями абз.2,3 п.4 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).
Посилання апелянта на непогодження з результатами огляду, проведеного на місці зупинки, спростовуються наявними в матеріалах справи відеозаписами, якими не зафіксовано виявлення водієм незгоди з результатами проведеного на місці зупинки огляду. ОСОБА_2 не просив пройти повторний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я.
За положеннями ч.3 ст. 266 КУпАП та п.7 Розділу І Інструкції у разінезгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.
Враховуючи, що водій не висловив своєї незгоди з результатами огляду, підписав акт огляду про згоду з результатами проведеного на місці огляду, підстав для пропозиції проведення огляду в закладі охорони здоров`я у поліцейських не було.
При цьому, враховано, що ОСОБА_2 під час огляду за допомогою технічного приладу «Drager» своїх зауважень з приводу допущених порушень порядку огляду не висловив і в подальшому зі скаргами на дії поліцейських при оформленні протоколу не звертався, а тому доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції були допущені порушення при огляді на стан сп`яніння є необґрунтованими та спростовуються наявними доказами. Внаслідок чого, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави сумніватися у законності дій працівників поліції.
За позицією апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 № 1395. Натомість, з наявних відеозаписів вбачається, що водій ОСОБА_2 поводився зухвало, проявив явну неповагу до працівника поліції, на що також звернута увага місцевим судом.
Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування або зміни оскаржуваної постанови суду, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено. 
За позицією Європейського суду з прав людини, викладеною у рішенні від 29.06.2007 у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, ОСОБА_2 , реалізуючи своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Апеляційний суд також звертає увагу на те, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.
Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Враховуючи положення ст.251 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційним судом не встановлено порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи в суді першої інстанції.
З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а постанова суду першої інстанції – залишенню без змін.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника Рижих Дмитра Олександровича в інтересах ОСОБА_2 задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 28 травня 2024 року.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 28 травня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_2  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                          І.А. Артеменко