ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1000/24  Номер провадження 33/814/1056/24	Головуючий у 1-й інстанції Стрюк Л. І.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., за участі особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Портянко Є.В., - 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 02 вересня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В :
Постановою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 02 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн. на користь держави. 
Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 05.03.2024 о 14год 30хв у с. Супрунівка Полтавського району Полтавської області по вул. Нафтовиків, біля буд.11, він керував транспортним засобом Mitsubishi Grandis, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження медичного огляду для визначення ступеня алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився. Від керування т/з був відсторонений.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив захисник ОСОБА_1 – адвокат Портянко Є.В. подавши апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Полтавського районного суду від 02 вересня 2024 року, а провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції , однобічно та упереджено дослідив доказі по справі, прийшов помилкових висновків що в свою чергу стало результатом винесення помилкової постанови. 
На підтвердження своєї позиції апелянт посилається на те, що жодних доказів, у тому числі відео фіксації, що 05.03.2024 року о 14:30 ОСОБА_2 в с. Супрунівка по вул. Нафтовиків 11, в Полтавському районі керував автомобілем адміністративні матеріали не містять.

Акцентує увагу, що водій ОСОБА_2 о 14:30 в с. Супрунівка по вул. Нафтовиків 11, в Полтавському районі не керував транспортним засобом Mitsubisi Grandis д.н.з. НОМЕР_1 , керувала цивільна дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , яка надала пояснення в судді першої інстанції.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 05.03.2024 о 14год 30хв у с. Супрунівка Полтавського району Полтавської області по вул. Нафтовиків, біля буд.11, керував транспортним засобом Mitsubishi Grandis, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження медичного огляду для визначення ступеня алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився. Від керування т/з був відсторонений.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що дане правопорушення підтверджується: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, відеозаписом, рапортом, письмовими поясненнями свідка, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та іншими доказами, які містяться в матеріалах справи.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. 
Пунктом 2.5. ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не виконав вимоги п.2.5 ПДР України.
Доводи апелянта про те, що жодних доказів, у тому числі відео фіксації, що 05.03.2024 року о 14:30 ОСОБА_1 в с. Супрунівка по вул. Нафтовиків 11, в Полтавському районі керував автомобілем адміністративні матеріали не містять, суд відхиляє дані доводи виходячи з наступного.
Із долученого відеозапису з будівлі «Нова Пошта» та бодікамер працівників поліції до матеріалів справи, вбачається що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, прибувши на місце події працівники поліції встановили особу та виявивши ознаки алкогольного сп`яніння запропонували останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager або в медичному закладі, на що ОСОБА_1 – відмовився (хронологічний відрізок 15:16:23). Крім того працівниками поліції було зафіксовано пояснення працівника «Нової Пошти», яка зазначила, що водій Mitsubishi Grandis, д.н.з. НОМЕР_1 їхав швидко, на повороті його занесло, потім він припаркувався та вийшов з автомобіля (хронологічний відрізок 15:16:43 – триває далі).
Інші доводи апелянта не спростовують встановлених в ході апеляційного перегляду фактів керування ОСОБА_1 вказаним вище транспортним засобом та факту його відмови від проходження огляду, а тому суд не бере їх до уваги.
Крім того матеріали справи містять докази, які підтверджують вину ОСОБА_1 , а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом з якого вбачається, що надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 05.03.2024 о 14-43 за адресою: Полтавський район с. Супрунівка, вул.. Нафтовиків, буд. 11В, водій на авто Mitsubishi Grandis чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснює рух, ймовірно, у стані алкогольного сп`яніння, на цей час перебуває біля «Нової пошти»(а.с.2), письмовими поясненнями свідка, в якому зазначається, про факт керування чоловіком автомобіля Mitsubishi Grandis чорного кольору, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», зі змісту якого, сформульованого у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» та «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Хабардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 – адвоката Портянко Є.В. не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 02 вересня 2024 року – залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає

Суддя Полтавського
апеляційного суду    Г.Л. Карпушин