ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
Іменем України
18 липня 2024 року
м. Харків
справа № 953/11694/23
провадження № 22-ц/818/2102/24
провадження № 22-ц/818/2104/24
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Маміної О.В.
суддів: Мальованого Ю.М., Яцини В.Б.
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 
відповідач - ОСОБА_2 , 
третя особа: ОСОБА_3 
розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, -
за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 адвоката Прядко Олександра Олександровича на рішення Київського районного суду м.Харкова від 20 березня 2024 року та на додаткове рішення Київського районного суду м.Харкова від 11 квітня 2024 року, постановлені суддею Колесник С.А.,
в с т а н о в и в:
У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів.
Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 20 березня 2024 року відмовлено.
Додатковим рішенням Київського районного суду м.Харкова від 11 квітня 2024 року заяву  ОСОБА_2 – адвоката Дородних Сергія Володимировича задоволено частково. Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь ОСОБА_2  витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. В стягненні решти витрат на правничу допомогу відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення та додаткове рішення суду, ухвалити нове, яким її позовні вимоги задовольнити, збільшити розмір аліментів на утримання дитини з 1/6 до 1/4, та залишити без розгляду заяву відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає, що судом першої інстанції помилково не враховано той факт, що відповідач проживає разом із жінкою та не допомагає і не утримує батьків - пенсіонерів. Зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення, помилково не враховано наявності у відповідача нерухомого майна та той факт, що заробітна плата відповідача збільшилась, тому він має змогу допомагати дитині більше.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що розмір аліментів, які відраховуються з доходу відповідача на утримання сина, який продовжує навчання та їх збільшення в залежності від доходу ОСОБА_2 , а також беручи до уваги наявність у Відповідача інших утриманців – його батьків, розмір його витрат, суд не вбачав підстав для задоволення позову.
Ухвалюючи додаткове рішення та задовольняючи заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходив із принципу співмірності та розумності розміру судових витрат, вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що згідно свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , про що складено відповідний актовий запис №3482 у міському відділі реєстрації актів цивільного стану №3 Харківського обласного управління юстиції.
12 червня 2007 року шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 розірвано Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що зроблений відповідний актовий запис №333, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.5).
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18 січня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти утримання дитини, що продовжує навчання у розмірі 1/6  частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 09.09.2022 і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 23-х років, за умови, якщо він буде продовжувати навчання (а.с.19-20).
Згідно з довідкою №1301-103 від 30.06.2023 ОСОБА_3 навчається за денною формою навчання Навчально-наукового інституту «Фізико-технічний факультет» (бюджет) Харківського національного університету імені В.Н.Каразіна. Термін навчання до 30.06.2025 із здобуттям ступеню бакалавр (а.с.21).
Звертаючись до суду із позовом, позивачка як на підставу для збільшення розміру аліментів посилалась на ст.192 ЦПК України та зазначає, що матеріальний стан відповідача покращився, відповідач має у власності квартиру, яка ним не використовується та перестав утримувати своїх непрацездатних батьків. 
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182цього Кодексу.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 цієї статті).
Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів.
Як вбачається з постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2021 року по справі № 303/369/20 розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.
Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. 
Згідно ст. ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
З урахуванням встановлених обставин, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо недоведеності доводів позивача, щодо поліпшення матеріального стану відповідача та неутримання непрацездатних батьків.
З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_5 , 1941 року народження, та ОСОБА_6 , 1947 року народження є батьками відповідача.
Згідно виписки з історії хвороби №146, виданої головним лікарем Лікувально-діагностичного центру «Лорітон» ОСОБА_7 , ОСОБА_5 знаходився на обстеженні та лікуванні в клініці ЛДЦ «Лорітом» з 22.03.2023 року по 29.03.2023 року, у вказаній виписці вказано діагноз та рекомендації (а.с.90-91).
Згідно виписки з історії хвороби №642, виданої головним лікарем Лікувально-діагностичного центру «Лорітон» ОСОБА_7 , ОСОБА_6 у жовтні 2023 року перебувала на обстеженні та стаціонарному лікуванні у медичному закладі, у вказаній виписці вказано діагноз та рекомендації (а.с.94-95).
З виписки з історії хвороби №641, виданої головним лікарем Лікувально-діагностичного центру «Лорітон» ОСОБА_7 , вбачається, що ОСОБА_5 знаходився на обстеженні та лікуванні в клініці ЛДЦ «Лоріком» жовтні – листопаді 2023 року, у вказаній виписці вказано діагноз та рекомендації (а.с.98-99).
Загальна вартість витрат на послуги у лікувально-діагностичному центрі «Лорітом» видана на ім`я ОСОБА_6 складає 26 950 грн. (а.с.92).
Загальна вартість витрат на послуги у лікувально-діагностичному центрі «Лорітом» видана на ім`я ОСОБА_5 складає 33 490 грн. (а.с.93).
Загальна вартість витрат на послуги у лікувально-діагностичному центрі «Лорітом» видана на ім`я ОСОБА_5 складає 33 490 грн. (а.с.96).
Також, представник Позивача як на підставу для збільшення розміру аліментів посилається на покращення матеріального стану Відповідача, а саме збільшення його заробітної плати.
Даних про те, що зазначені особи мають дохід який дозволяє їм оплачувати лікування без допомоги повнолітнього сина, або що вони отримують таку допомогу від іншої особи, матеріали справи не містять.
Так, згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків ДПС України про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору ОСОБА_2 нараховано сума доходу: січень 2022 рік – 17 485,80 грн.; лютий 2022 рік - 16 611,51 грн.; березень 2020 рік – 7 606 грн.; квітень 2022 рік – 19 395,30 грн.; травень 2022 рік – 37 191,86 грн.; червень 2022 рік – 19 665,73 грн.; липень 2022 рік – 19 678,70 грн.; серпень 2022 рік – 19 850,30 грн.; вересень 2022 рік – 19 850,30 грн.; жовтень 2022 рік – 39 850,30 грн.; листопад 2022 рік – 27 962,10 грн.; грудень 2022 рік – 34 980,41 грн.; січень 2023 рік – 19 395,30 грн.; лютий 2023 рік – 19 395,30 грн.; березень 2023 рік – 23 395,30 грн.; квітень 2023 рік – 23 395,30 грн.; травень 2023 рік – 23 395,30 грн.; червень 2023 рік – 23 895,30 грн.; липень 2023 рік – 21 395,30 грн.; серпень 2023 рік – 25 814,89 грн.; вересень 2023 рік – 26 005,95 грн. (а.с.152-153).
З Довідки з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків ДПС України про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору та довідкою про доходи, виданої ОСОБА_2 (а.с.89) розмір доходів відповідача збільшився з моменту ухвалення судом рішення про стягнення аліментів.
Згідно довідки про доходи (графа сплачені аліменти), сума аліментів, яка стягується з відповідача на користь позивача на утримання ОСОБА_8 також збільшилась в зв`язку із збільшенням розміру доходів, оскільки аліменти визначені судом в частці від доходу ОСОБА_2 ..
Доказів можливості надавати матеріальну допомогу дитині у розмірі більшому, ніж визначено судом, апелянтом суду не надано.
Доводи апеляційної скарги про те, що апелянт змінив сімейний стан та не утримує батьків пенсійного віку, спростовуються матеріалами справи.
Висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Щодо доводів апеляційної скарги про необхідність залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на правничу допомогу, судова колегія зазначає наступне.
Як убачається з матеріалів справи, у відзиві на позовну заяву представник ОСОБА_2 адвокат Дородних С.В. зазначав про витрати на правничу допомогу у розмірі 26500,00 грн.
Рішення суду постановлено 20 березня 2024 року, копію вступної та резолютивної частини направлено адвокату Дородних С.В. через підсистему «Електронний суд» та доставлено 20.03.2024 року.
Заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення судових витрат представник ОСОБА_2 адвокат Дородних С.В. подав 29.03.2024 року через підсистему «Електронний суд».
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідност. 126 ЦПК Україниправо на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 161/5317/18 (провадження № 61-3454св22), неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.
Судова колегія бере до уваги, що у представника ОСОБА_2 адвоката Дородних С.В. не було перешкод у ознайомленні з результатами розгляду справи 20.03.2024 року через підсистему «Електронний суд», проте заява подана лише 29.03.2024 року. Тому заява підлягає залишенню без розгляду як така, що подана з пропуском строку.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Рішення Київського районного суду м.Харкова від 20 березня 2024 року відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Додаткове рішення Київського районного суду м.Харкова від 11 квітня 2024 року – підлягає скасуванню, заява про ухвалення додаткового рішення залишенню без розгляду.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Прядко Олександра Олександровича на рішення Київського районного суду м.Харкова від 20 березня 2024 року– залишити без задоволення.
Рішення Київського районного суду м.Харкова від 20 березня 2024 року залишити без змін.
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Прядко Олександра Олександровича на додаткове рішення Київського районного суду м.Харкова від 11 квітня 2024 року - задовольнити частково.
Додаткове рішення Київського районного суду м.Харкова від 11 квітня 2024 року скасувати, заяву представник ОСОБА_2 адвоката Дородних Сергія Володимировича про ухвалення додаткового рішення - залишити без розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.
Головуючий:                                                        О.В. Маміна
Судді:                                                                Ю.М. Мальований
В.Б. Яцина