УХВАЛА
 
22 липня 2024 року                                                 
м. Київ
 
справа № 756/7001/20
провадження № 61-8457ск24
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року 
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення витрат на лікування та поховання спадкодавця, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
10 червня 2024 року ОСОБА_2 , який вказує, що діє від імені ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року в цій справі.
 
Відповідно до частини третьої статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. 
 
До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність 
або інший документ, що посвідчує повноваження представника.
 
Разом із сформованою у системі «Електронний суд» касаційною скаргою 
ОСОБА_2 на представництво інтересів ОСОБА_1 подав через цю систему довіреність, яка вимогам частини другої статті 62 ЦПК України не відповідає.
 
Частиною другою статті 62 ЦПК України встановлено, що довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.
 
Вимога процесуального закону щодо нотаріального посвідчення довіреності фізичної особи є імперативною. Винятки із загального правила про нотаріальне посвідчення довіреності фізичної особи становлять прирівняні до нотаріально посвідчених довіреності фізичної особи, посвідчені іншими особами.
 
За приписами статті 40 Закону України «Про нотаріат» до нотаріально посвідчених довіреностей прирівнюються:
 
1) довіреності військовослужбовців або інших осіб, які перебувають на лікуванні 
в госпіталях, санаторіях та інших військово-лікувальних закладах, посвідчені начальниками цих закладів, їх заступниками з медичної частини, старшими 
або черговими лікарями;
 
2) довіреності військовослужбовців, а в пунктах дислокації військової частини, з`єднань, установ, військово-навчальних закладів, де немає нотаріуса 
чи посадових осіб органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, також довіреності працівників, членів їх сімей і членів сімей військовослужбовців, посвідчені командирами (начальниками) цих частин, з`єднань, установ або військово-навчальних закладів;
 
3) довіреності осіб, які тримаються в установах виконання покарань чи слідчих ізоляторах, посвідчені начальниками таких установ чи слідчих ізоляторів;
 
4) довіреності осіб, які проживають у населених пунктах, де немає нотаріусів, посвідчені уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, крім довіреностей на право розпорядження нерухомим майном, довіреності на управління і розпорядження корпоративними правами 
та довіреностей на користування та розпорядження транспортними засобами.
 
Оскільки довіреність, яка видана ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 , не посвідчена нотаріально та не входить до переліку довіреностей, що прирівнюються 
до нотаріально посвідчених, тому вона не є належним документом 
на підтвердження повноважень ОСОБА_2 як представника фізичної особи в суді.
 
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо, зокрема, касаційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
 
На підставі викладеного, касаційна скарга підлягає поверненню, у зв`язку з тим, 
що підписана особою, яка не має права її підписувати та подана у спосіб, 
що не передбачений чинним процесуальним законодавством.
 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, 
яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень 
та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після 
їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення 
у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).
 
Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
 
Керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України, Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 17 квітня 
2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення витрат на лікування 
та поховання спадкодавця вважати неподаною та повернути заявнику.
 
Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                    В. В. Сердюк