Справа № 305/1815/22

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       13 червня 2024 року м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд в складі:
       головуючого судді - Джуги С.Д.
       суддів - Кожух О.А., Мацунича М.В.
       з участю секретаря судового засідання: Чичкало М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на заочне рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 10 травня 2023 року у складі судді Попової О.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат за несвоєчасну виплату страхового відшкодування,-
встановив :

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі по тексту МТСБУ) про стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат за несвоєчасну виплату страхового відшкодування. 
Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Чорна Тиса по вул. Центральна, Рахівського району Закарпатської області за участю водія ОСОБА_2 , який керуючи автомобілем марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , який від отриманих травм помер на місці ДТП. Відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була. Згідно з п.п. а) п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, водій якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п.1.7 цього Закону та майну, яке знаходилось в такому транспортному засобі. 19 жовтня 2017 року на адресу відповідача направлено заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах матері загиблого - ОСОБА_1 . Загальна сума страхового відшкодування становила 46 945,00 грн., з яких: 8 545,00 грн. витрати на поховання та 38 400,00 грн. моральна шкода. Листом від 03 січня 2019 року відповідачем повідомлено, про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування через відсутність рішення по кримінальній справі за фактом вказаної ДТП, покликаючись на п.36.2 ст.36 Закону. 06 вересня 2019 року на адресу відповідача направлено заяву про долучення документів та виплату страхового відшкодування, якою заявлену суму вимоги щодо виплати страхового відшкодування ОСОБА_1 змінено на 123 745,00 грн., з яких: 115 200 грн. відшкодування утриманцям та 8 545 грн. витрат на поховання. Листами від 08 жовтня 2019 року та 04 листопада 2019 року відповідачем повідомлено, про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування через відсутність рішення по кримінальній справі за фактом вказаної ДТП, покликаючись на п.36.2 ст.36 Закону. З рішенням страховика про відмову у виплаті страхового відшкодування позивачка не погодилась та звернулася до Рахівського районного суду Закарпатської області із позовом про стягнення повної суми страхового відшкодування у розмірі 123 745, 00 грн.
Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2020 року у справі № 305/1488/20 позов ОСОБА_1 до МТСБУ про стягнення страхового відшкодування задоволено повністю та стягнуно з МТСБУ: страхове відшкодування у розмірі 115 200 (сто п`ятнадцять тисяч двісті) гривень 00 копійок відшкодування утриманцю, 8 545 (вісім тисяч п`ятсот сорок п`ять) гривень 00 копійок витрат на поховання, а всього разом 123 745 (сто двадцять три тисячі сімсот сорок п`ять) гривень 00 копійок; пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 17 966 ( сімнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят шість) гривень 69 копійок, три відсотки річних від простроченої суми боргу у розмірі 2 959 (дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 71 копійку, інфляційні втрати у розмірі 1 231 (одна тисяча двісті тридцять одна) гривня 32 копійки, а всього разом - 22 157 (двадцять дві тисячі сто п`ятдесят сім) гривень 72 копійки; понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000 (дев`ять тисяч) гривень 00 копійок.
27 липня 2022 року Закарпатський апеляційний суд у справі №305/1488/20 залишив апеляційну скаргу МТСБУ на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2020 року у справі № 305/1488/20 без задоволення, а рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2020 року у справі № 305/1488/20 - без змін. 19 серпня 2022 року на банківський рахунок представника позивача надійшли грошові кошти (страхове відшкодування, штрафні санкцій та витрати на правову допомогу) відповідно до сум, вказаних у рішенні Рахівського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2020 року у справі № 305/1488/20.
За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.
Прострочення виконання грошового зобов`язанням тягне за собою відповідальність, передбачену законом або договором. Страховик приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Рішення про здійснення страхового відшкодування приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування.
Згідно п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Відповідно до ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2020 року у справі № 305/1488/20 на користь ОСОБА_1 було стягнуно з МТСБУ: страхове відшкодування у розмірі 115 200 (сто п`ятнадцять тисяч двісті) гривень 00 копійок відшкодування утриманцю, 8 545 (вісім тисяч п`ятсот сорок п`ять) гривень 00 копійок витрат на поховання, а всього разом 123 745 (сто двадцять три тисячі сімсот сорок п`ять) гривень 00 копійок) ; пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 17 966 ( сімнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят шість) гривень 69 копійок, три відсотки річних від простроченої суми боргу у розмірі 2 959 (дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 71 копійку, інфляційні втрати у розмірі 1 231 (одна тисяча двісті тридцять одна) гривня 32 копійки, а всього разом - 22 157 (двадцять дві тисячі сто п`ятдесят сім) гривень 72 копійки4 понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000 (дев`ять тисяч) гривень 00 копійок. Штрафні санкції нараховувалися відповідно до рішення суду за період від 06.12.2019 року по 21.09.2020 року.
Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.
Відтак, з відповідача підлягає стягненню пеня, 3% річних, інфляційні втрати, зокрема за період, який не охоплений рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2020 року у справі № 507/755/20 до дня фактичного виконання відповідачем згаданого судового рішення - 04 липня 2022 року.
Враховуючи наведене, сума пені, 3 % річних, інфляційні втрат, яка підлягає до стягнення з відповідача на підставі п.36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за період з 21 вересня 2020 року по 18 серпня 2022 року включно становить: для позивачки ОСОБА_1 : 95578.89 грн, з яких: пеня - 46072.66 грн, відсотки річні - 7086.23 грн, інфляційні втрати - 42420.00 грн.
З огляду на викладене, позивачка ОСОБА_1 просила задовольнити позовні вимоги та стягнути з МТСБУ пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 46072 (сорок шість тисяч сімдесят дві) гривень 66 копійок, три відсотки річних від простроченої суми боргу у розмірі 7086 (сім тисяч вісімдесят шість) гривень 23 копійки, інфляційні втрати у розмірі 42 420 (сорок дві тисячі чотириста двадцять) гривень 00 копійки та 10000 гривень витрат на правничу допомогу.
Заочним рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 10 травня 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 46072 (сорок шість тисяч сімдесят дві) гривень 65 копійок, три відсотки річних від простроченої суми боргу у розмірі 7086 (сім тисяч вісімдесят шість) гривень 23 копійки, інфляційні втрати у розмірі 31590 (тридцять одна тисяча п`ятсот дев`яносто) гривень 66 копійок, а всього разом - 84749 (вісімдесят чотири тисячі сімсот сорок дев`ять) гривень 54 копійки. Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень та судовий збір в розмірі 2379, 90 грн.
Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 08 серпня 2023 року відмовлено Моторному (транспортному) страховому бюро України у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 10 травня 2023 року.
Не погоджуючись із заочним рішенням, Моторне (транспортне) страхове бюро України подало на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити у даній справі нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на невідповідність висновків обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не врахував, що Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» передбачено нарахування лише пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня, і не передбачено нарахування інших штрафних санкцій, таких як три проценти річних від простроченої суми. Також до заявлених позовних вимог слід було застосувати позовну давність в один рік.
Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив.
Сторони в судове засідання повторно не з`явилися. Про дату, час, місце розгляду справи належним чином повідомлені. Справа на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянута у їх відсутності.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості та доведеності. 
З такими висновками суду погоджується колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають нормам матеріального та процесуального права.
Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.(ч.4 ст.82 ЦПК України).
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Матеріалами справи установлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Чорна Тиса по вул. Центральна, Рахівського району Закарпатської області за участю водія ОСОБА_2 , який керуючи автомобілем марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , який від отриманих травм помер на місці ДТП. Відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була. 
Згідно з п.п. а) п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, водій якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п.1.7 цього Закону та майну, яке знаходилось в такому транспортному засобі.
19 жовтня 2017 року на адресу відповідача направлено заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах матері загиблого - ОСОБА_1 . 
Листом від 03 січня 2019 року відповідачем повідомлено, про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування через відсутність рішення по кримінальній справі за фактом вказаної ДТП, покликаючись на п.36.2 ст.36 Закону. 
06 вересня 2019 року на адресу відповідача направлено заяву про долучення документів та виплату страхового відшкодування у розмірі 123 745,00 грн., з яких: 115 200 грн. відшкодування утриманцям та 8 545 грн. витрат на поховання.
Листами від 08 жовтня 2019 року та 04 листопада 2019 року відповідачем повідомлено, про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування через відсутність рішення по кримінальній справі за фактом вказаної ДТП.
З рішенням страховика про відмову у виплаті страхового відшкодування позивачка не погодилась та звернулася до Рахівського районного суду Закарпатської області із позовом про стягнення повної суми страхового відшкодування.
Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2020 року у справі № 305/1488/20 позов ОСОБА_1 до МТСБУ про стягнення страхового відшкодування задоволено повністю та стягнуто з МТСБУ: страхове відшкодування у розмірі 115 200 (сто п`ятнадцять тисяч двісті) гривень 00 копійок відшкодування утриманцю, 8 545 (вісім тисяч п`ятсот сорок п`ять) гривень 00 копійок витрат на поховання, а всього разом 123 745 (сто двадцять три тисячі сімсот сорок п`ять) гривень 00 копійок; пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 17 966 ( сімнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят шість) гривень 69 копійок, три відсотки річних від простроченої суми боргу у розмірі 2 959 (дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 71 копійку, інфляційні втрати у розмірі 1 231 (одна тисяча двісті тридцять одна) гривня 32 копійки, а всього разом - 22 157 (двадцять дві тисячі сто п`ятдесят сім) гривень 72 копійки; понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000 (дев`ять тисяч) гривень 00 копійок.
27 липня 2022 року Закарпатський апеляційний суд у справі №305/1488/20 залишив апеляційну скаргу МТСБУ на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2020 року у справі № 305/1488/20 без задоволення, а рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2020 року у справі № 305/1488/20 - без змін. 
19 серпня 2022 року на банківський рахунок представника позивача надійшли грошові кошти (страхове відшкодування, штрафні санкцій та витрати на правову допомогу) відповідно до сум, вказаних у рішенні Рахівського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2020 року у справі № 305/1488/20.
З рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2020 року у справі № 305/1488/20 вбачається, що пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, три відсотки річних від простроченої суми боргу, інфляційні втрати присуджено та стягнуто за період від 06.12.2019 року по 21.09.2020 року, проте страхове відшкодування позивачу сплачено відповідачем лише 19.08.2022 року 
Відповідно до п.36.5 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Оскільки в строки, визначені Законом, позивачці не виплачено страхове відшкодування, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про наявність підстав для стягнення з відповідача МТСБУ пені за кожен день прострочення такої виплати.
Згідно з розрахунком позивачки від 09.09.2022, що не був спростований відповідачем, розмір пені за період з 21.09.2020 року по 18.08.2022 року, що підлягає стягненню з відповідача МТСБУ, становить 46072 грн. 65 коп.
Згідно із ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь, час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц.
У постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року в справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18), від 19.06.2019 у справі № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 19.06.2019 № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19), від 19.06.2019 у справі № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18). від 19.06.2019 у справі № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) викладено висновки щодо застосування положень ст 625 ЦК України. Вказано, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань. Грошові зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з деліктного зобов`язання та рішення суду. За змістом ч.2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 20.06.2018 у справі №308/3162/15-ц позивач (потерпілий), хоча і не є стороною договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного відповідачами, але наділяється правами за цим договором: на його або третьої особи користь страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування. Отже, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (висновок Верховного Суду України, сформульований у постанові від 01.06.2016 у справі №6-927цс16).
Згідно розрахунку інфляційні втрати за період прострочення платежу за період з 21.09.2020 року по 18.08.2022 року, становить 31 590 грн. 66 коп., 3 % річних за цей період - 7086 грн. 23 коп. Правомірність розрахунку даних сум сторонами у справі не спростовано.
За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про наявність правових підстав для стягнення з відповідача період з 21.09.2020 року по 18.08.2022 року пені, інфляційних втрат і 3% річних та обґрунтовано стягнув з відповідача вищевказані суми.
Доводи апеляційної скарги, що Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» не передбачено нарахування інших штрафних санкцій, таких як три проценти річних від простроченої суми, є безпідставними і не заслуговують на увагу, оскільки ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини між сторонами.
Безпідставними є також доводи апелянта, що до заявлених позовних вимог слід було застосувати позовну давність в один рік, оскільки позовна давність в один рік, відповідно до ч.2 п.1 ст.258 ЦК України, застосовується лише до вимог про стягнення пені, а щодо інших заявлених позивачем вимог - про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат застосовується загальна позовна давність. 
Окрім того, статтею 267 ЦПК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
За змістом загальних норм права заява про застосування позовної давності може бути розглянута, якщо вона подана під час розгляду справи в суді першої інстанції. 
Відповідач в суді першої інстанції не заявляв про застосування позовної давності. Про час і місце розгляду справи відповідач був належним чином повідомлений, проте в судові засідання не з`являвся, та не здійснив свої права, в тому числі і на подання заяви про застосування позовної давності, а тому така, з врахуванням наведеного, взагалі не підлягає вирішенню судом апеляційної інстанції.
Згідно із ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаний із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Таким чином, суд першої інстанції, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та правомірно задовольнив частково заявлений позов.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права.
Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст.374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-
постановив:
       Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України залишити без задоволення.
       Заочне рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 10 травня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено 24 червня 2024 року 

Головуючий : 
Судді: