УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2024 року
м. Київ
справа № 357/374/18
провадження № 61-10099ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В.,
розглянув касаційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 
2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 червня 2024 року за заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України, заінтересована особа - ОСОБА_1 , про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа, у справі за позовом Моторного (транспортне) страхове бюро України до ОСОБА_1 , про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2023 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулося до суду із зазначеною вище заявою, в якій просило:
- визнати причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання поважними та поновити строк пред`явлення виконавчого листа, виданого 15 серпня 2018 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області у справі 
№ 357/374/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь МТСБУ страхового відшкодування в загальному розмірі 31 801,87 грн та суму сплаченого судового збору в розмірі 1 600,00 грн до виконання; 
- видати дублікат виконавчого листа у справі № 357/374/18 про стягнення з 
ОСОБА_1 на користь МТСБУ страхового відшкодування в загальному розмірі 
31 801,87 грн та суму сплаченого судового збору в розмірі 1 600,00 грн.
На обґрунтування зазначав, що 18 травня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області ухвалив рішення у цивільній справі № 357/374/18, яким позовні вимоги МТСБУ задовольнив та стягнув з ОСОБА_1 на користь МТСБУ страхове відшкодування в загальному розмірі 31 801,87 грн та суму сплаченого судового збору в розмірі 1 600,00 грн. 
15 серпня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області видав виконавчий лист у справі №357/374/18 про примусове стягнення з ОСОБА_1 на користь МТСБУ страхового відшкодування в загальному розмірі 31 801,87 грн та суму сплаченого судового збору в розмірі 1 600,00 грн. 
20 грудня 2018 року МТСБУ скерувало до Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавчий лист 
№ 357/374/18 для відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню судового рішення. 
Оскільки з моменту поштового відправлення виконавчого листа і до лютого 
2023 року жодної інформації про хід примусового виконання виконавчих документів від Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на адресу стягувача не надходило, МТСБУ, як стягувачем 
у виконавчому провадженні, на адресу виконавчої служби направлялись запити №133 від 27 лютого 2023 року, №133 від 10 липня 2023 року, №133 від 07 серпня 2023 року, відповідь на які МТСБУ отримано не було. 
Оскільки МТСБУ не мало жодної інформації про хід здійснення виконавчого провадження, постанови про повернення виконавчого документа та оригіналу виконавчого документа не отримувало, про стан виконавчого провадження МТСБУ не дізналося, вважало, що наявні підстави для видачі дубліката виконавчого документа, а строк пред`явлення виконавчих документів до виконання було пропущено з поважних причин.
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 
2024 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду 
від 12 червня 2024 року, у задоволенні заяви МТСБУ відмовлено.
У липні 2024 року МТСБУ, із застосуванням засобів поштового зв`язку, звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 червня 2024 року, у змісті якої просить оскаржувані судові рішення скасувати. За результатами розгляду справи ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви МТСБУ. 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про відсутність доказів втрати оригінала виконавчого листа а також відсутність підстав для поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.
На переконання заявника, оскільки останній не мав жодної інформації про хід здійснення виконавчого провадження, постанови про повернення виконавчого документа та оригіналу виконавчого документа стягувачем не отримувалося, про стан виконавчого провадження МТСБУ не дізналося, тому строк пред`явлення виконавчого листа до виконання було пропущено з поважних причин.
Також зазначає, що у останнього відсутній оригінал виконавчого документа, що 
є підставою для видачі його дубліката.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів 
у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження). 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
 
Щодо оскарження ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 12 червня 
2024 року в частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання
 
Ухвала суду першої інстанції про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду (пункт 24 частини першої статті 353 ЦПК України).
Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Отже, оскарження ухвал суду першої інстанції про поновлення строку або відмови 
у поновленні строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання (пункт 24 частини першої статті 353 ЦПК України), після їх перегляду в апеляційному суді, 
у наведеній вище статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено. Так само не підлягає касаційному оскарженню і постанова суду апеляційної інстанції, прийнята за наслідками перегляду такої ухвали.
Ураховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 
2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 12 червня 2024 року 
в частині вирішення питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання необхідно відмовити, оскільки відповідно до вимог пункту 24 частини першої статті 353 ЦПК України та пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено права касаційного оскарження ухвали суду першої інстанції про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а також постанови суду апеляційної інстанції, прийнятої за результатами перегляду такої ухвали в апеляційному порядку.
Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України визначено, що суд відмовляє 
у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Зазначене узгоджується з висновками, викладеними у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04 липня 2018 року 
у справі № 337/5253/13-ц (провадження № 61-10084 сво18).
Враховуючи зазначене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою МТСБУ, на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 
від 22 січня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 червня 
2024 року в частині вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання слід відмовити.
 
Щодо оскарження ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня  2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 12 червня 
2024 року в частині видачі дублікатів виконавчих документів
 
Білоцерківським міськрайонним судом Київської області у змісті оскаржуваної ухвали від 22 січня  2024 року, з висновками якого погодився і Київський апеляційний суд у змісті постанови від 12 червня 2024 року встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2018 року, яке набрало законної сили 26 червня 2018 року, позов МТСБУ до 
ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь МТСБУ суму страхового відшкодування в порядку регресу 
у розмірі 31 801,87 грн та судові витрати у розмірі 1 600,00 грн.
На виконання вказаного рішення 15 серпня 2018 року на адресу МТСБУ Білоцерківським міськрайонним судом Київської області направлено виконавчий лист по справі № 357/374/18, провадження № 2/357/936/18, зі строком пред`явлення до виконання до 26 червня 2021 року, який останнє отримало 
20 серпня 2018 року.
Із відомостей з Автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 
19 січня 2024 року у Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з 04 лютого 2019 року перебувало виконавче провадження № НОМЕР_1 відносно боржника ОСОБА_1 , стягувач - МТСБУ, яке завершено.
Із копії виконавчого листа № 357/374/18, провадження № 2/357/936/18, строк пред`явлення його до виконання зазначений до 26 червня 2021 року, виконавчий лист було пред`явлено до виконання та 04 лютого 2019 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1, однак, дати завершення виконавчого провадження не зазначено, як і не зазначено причину завершення виконавчого провадження. 
При цьому суди дійшли висновку, що сам факт відсутності виконавчого документа 
у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено, доказів втрати оригіналу виконавчого листа до суду не надано. 
Крім того, суди виснували, що причини пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, зазначені заявником, не є поважними, оскільки строк пред`явлення виконавчого листа до виконання збіг і з моменту закінчення вказаного строку пройшло 2 роки, заявником не надано належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, враховуючи, що заявник міг реалізувати своє право щодо отримання інформації про хід виконавчого провадження протягом 3 років з моменту відкриття виконавчого провадження - 04 лютого 2019 року та з моменту його завершення.
З такими висновками судів попередніх інстанцій погоджується і Верховний Суд.
Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Частиною першою статті 431 ЦПК України визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є: 
1) його втрата, зокрема сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та у органу державної виконавчої служби, що в свою чергу, свідчить про те, що такий документ було втрачено; 
2) звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі 
№ 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) викладено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
Встановивши, що причини пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, зазначені заявником, не є поважними, а докази втрати оригіналу виконавчого листа наразі відсутні, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відмову у видачі його дублікату.
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Касаційний перегляд вважається екстраординарним, з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції, які обмежено питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи.
Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень в частині вирішення питання про видачу дубліката виконавчого документа убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції, тому у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 12 червня 2024 року щодо вирішення питання про видачу дубліката виконавчого документа слід відмовити.
Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 червня 2024 року за заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України, заінтересована особа - ОСОБА_1 , про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа, у справі за позовом Моторного (транспортне) страхове бюро України до ОСОБА_1 , про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                              Д. Д. Луспеник
                                                                                                                    Б. І. Гулько
                                                                                                                    Г. В. Коломієць