СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2024 року                                     м. Харків                        Справа № 922/360/24  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:головуюча  суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В. , суддя  Плахов О.В.
при секретарі  Семенові  О.Є.
за участю:
позивача   -  адвокат Оріщенко Н.С., ордер серії АХ№1203253 від 13.08.2024 року; 
відповідача   - адвокат Сергієнко К.С., ордер серії АН№1306297 від 09.02.2024 року;     
третьої особи – не з`явився; 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу  представника Фермерського господарства "Подолівське"– адвоката Сергієнко К.С.    (вх. №1769Х/1-18) 
на рішення         господарського суду Харківської      області від 18.06.2024  року у справі №922/360/24,  ухвалене        в приміщенні господарського суду Харківської               області (суддя  Шарко Л.В.),   повний  текст якого    складено  25.06.2024 року 
за позовом  	Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро", Харківська область, Лозівський р-н, село Веселе       	
до  	Фермерського господарства "Подолівське", Харківська область, місто Барвінкове   3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Колос", Харківська область, Близнюківський район, смт. Близнюки   	
про  	стягнення 884735,90 грн. 	
ВСТАНОВИВ:
Рішенням     господарського суду  Харківської       області від 18.06.2024 року    у справі №922/360/24  позовні вимоги задоволено  повністю; стягнуто   з Фермерського господарства "Подолівське"   на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро"   неустойку у розмірі подвійної плати за користування земельними ділянками у сумі 884735,90 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 13271,04 грн.
Представник    Фермерського господарства "Подолівське"– адвокат Сергієнко К.С.    з рішенням      господарського суду першої інстанції не погодилась       та звернулась      до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення   господарського суду Харківської    області від 18.06.2024 року та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити. 
Апелянт в обґрунтування  доводів апеляційної скарги вказує на таке.
Постановою Східного апеляційного господарського суду  від 16.01.2024 року у справі № 922/3734/21, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 17.04.2024 року, вирішено питання щодо відмови в праві власності ТОВ "КОЛОС" на врожай соняшника, який вирощувався на земельних ділянках, що є спірними  за період у даній справі.
Постановою Східного апеляційного господарського суду  від 22.01.2024 року у справі № 922/4278/21, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 17.04.2024 року, вирішено питання щодо стягнення неустойки за користування тим самим відповідачем за спірний період земельними ділянками, але за винятком спірних у даній справі.          
У справі № 922/4278/21 той самий позивач наголосив, що виключає частину земель, переданих за договором-1, з бази розрахунку неустойки за неповернення земель після 03.01.2021 року, оскільки  земельні ділянки навесні 2021 року виявились вільними від посівів, та до їх використання приступив сам позивач; у справі № 922/3734/21  встановлено, що з весни 2021 року вказані ділянки (спірні у даній справі) оброблялись ТОВ "КОЛОС". 
         Пункти 7.1 та 9.4 договору-1 регламентують обов`язок відповідача повернути земельні ділянки  та строк їх повернення;  процедура повернення земель шляхом підписання відповідних актів – не погоджена та не передбачена.
        Після збору врожаю восени 2020 року, відповідач сплатив суборендну плату за договором-1 по грудень 2020 року включно, дія цього договору закінчилась 03.01.2021 року;  дія договору-2 скінчилась 31.12.2021 року, отже відповідач не уповноважений в 2021 році на передачу спірних земель іншій особі, та не може відповідати за дії такої особи.
         Відповідач повернув спірні ділянки та не користувався ними;  в матеріалах справи наявні докази обробітку спірних земель в травні-червні 2021 року двома підприємствами – ТОВ "КОЛОС" та ТОВ "КОМПАНІЯ "БОТІК", що спростовує твердження позивача про неповернення земель відповідачем.
        Позов не підлягав задоволенню в силу заборони суперечливої поведінки позивача (заявлення позову на підставі обставин, що суперечать обставинам, про які твердив той самий позивач у  справі № 922/4278/21) та в силу грунтування  позову на негативному доказуванні (в матеріалах справи відсутні докази неповернення земель, як то – докази порушення відповідачем гіпотетичної процедури повернення земель, а сам позов ґрунтується на правових позиціях того самого відповідача, заявлених ним в інших справах). 
Суд не взяв до уваги,  що  ТОВ "КОЛОС"  звільнило спірні земельні ділянки 07.09.2021 року (одну ділянку), 17-18 вересня (ще одне поле) та 01 жовтня 2021 року (залишкову частину), про що у справі наявні відповідні докази.
Протоколом  автоматизованого розподілу судової  справи між суддями   від 17.07.2024 року,   суддею – доповідачем у справі визначено суддю  Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча  суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В., суддя Плахов О.В.  
          Указом Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією проти України. Указами  Президента України “Про продовження строку дії воєнного стану в Україні” №133/2022 від 14.03.2022 року, №573/2022 від 15.08.2022 року, №757/2022 від 07.11.2022 року,  №58/2023 від 06.02.2023 року,  №254/2023 від 01.05.2023 року,  №451/2023 від 26.07.2023 року, №734/2023 від 06.11.2023  року, №49/2024 від 05.02.2024 року, №271/2024  від 06.05.2024 року, №469/2024 від 23.07.2024 року   відповідно продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12  серпня    2024 року строком на 90 діб.
        Наказом Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 року № 03 “Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану” встановлено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану з 01.04.2022 року та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема: рекомендовано учасникам судових справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обов`язки, передбачені ГПК України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: inbox@eag.court.gov.ua.  
19.07.2024 року на адресу суду від апелянта надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (вх.№9553), в якій остання просить    внести   дані адвоката Сергієнко К.С.  РНОКПП НОМЕР_1 до додаткових відомостей про учасника справи для доступу до електронної справи № 922/360/24; перевести в електронну форму процесуальні та інші документи у справі, що надійшли до суду в паперовому вигляді, яку долучено до матеріалів справи.
          Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.07.2024 року, зокрема,  апеляційну скаргу    представника Фермерського господарства "Подолівське"– адвоката Сергієнко К.С.    на рішення         господарського суду Харківської            області від 18.06.2024 року у справі №922/360/24   залишено  без руху; останню зобов`язано    усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та роз`яснено, що  при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.
           25.07.2024 року на адресу суду від апелянта  надійшла заява про усунення недоліків (вх.№9811), на виконання вимог ухвали суду від 22.07.2024 року, в якій остання просить задовольнити клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги, поданої в порядку ч. 6-7 ст. 116 ГПК України, та відповідно до ч. 2 ст. 256 ГПК України поновити строк на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 18 липня 2024 року у справі, в обґрунтування чого зазначає на те, що при поданні даної апеляційної скарги, 16 липня 2024 року через підсистему електронного суду, у адвоката Сергієнко Катерини виникли певні непереборні обставини, що не залежали від неї та могли бути нею усунуті, а саме: підсистема електронного суду зазначала про помилку при внесенні атрибутів апеляційної скарги,   яку, разом з додатками, долучено до матеріалів справи. 
          Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.07.2024 року клопотання представника Фермерського господарства "Подолівське"– адвоката Сергієнко К.С.   про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження задоволено; поновлено  строк на подання апеляційної скарги; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою     представника Фермерського господарства "Подолівське"– адвоката Сергієнко К.С. на рішення    господарського суду Харківської            області від 18.06.2024 року у справі № 922/360/24; учасникам справи    встановлено  строк - не пізніше 15 днів з моменту вручення даної ухвали, протягом якого вони мають право подати відзив на апеляційну скаргу, який повинен відповідати вимогам ч.2 статті 263 Господарського процесуального кодексу України,                            з доказами надсилання його апелянту; призначено  справу      до розгляду на   "11" вересня 2024 року о 09:15   год.   у приміщенні Східного  апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, зал судового засідання  №132; запропоновано   учасникам справи  свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: inbox@eag.court.gov.ua та телекомунікаційної мережі “Електронний суд”; учасникам судового процесу необхідно повідомити суд про їх номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або інші засоби зв`язку, зокрема, мобільного (за їх наявності), які можуть бути використані для викликів або повідомлень; запропоновано   учасникам справи    визначитися із своєю явкою у судове засідання (можливістю його проведення за відсутністю представника) шляхом своєчасного повідомлення суду; попереджено,  що неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи; витребувано  з господарського суду Харківської       області матеріали справи №922/360/24; до  розгляду апеляційної скарги дію рішення    господарського суду Харківської            області від 18.06.2024 року у справі № 922/360/24 зупинено.
           01.08.2024 року на адресу суду з господарського суду Харківської області надійшли матеріали справи (вх.№ 10134).
           13.08.2024 року на адресу суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№ 10633), який долучено до матеріалів справи, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, в обґрунтування якого вказує на те, що саме з ФГ"Подолівське" у ТОВ "КРАЄВИД АГРО" існували договірні правовідносини, тому саме на ФГ"Подолівське" і мають покладатися наслідки неналежного виконання договірних зобов`язань, особливо зважаючи на той факт, що про існування договірних відносин між ФГ"Подолівське" та ТОВ "КОЛОС" позивач взагалі обізнаний не був; доводи відповідача про нібито обробіток спірних земель в травні-червні 2021 року двома підприємствами (ТОВ "КОЛОС" та ТОВ "КОМПАНІЯ "БОТІК") не відповідають дійсності, оскільки обробіток земель здійснювало ТОВ "КОЛОС", якому такі землі були передачі відповідачем – ФГ"Подолівське"; обставини, на які посилався відповідач у відзиві на позовну заяву в межах цієї справи щодо нібито суперечливої поведінки позивача, не впливають на оцінку підставності заявлених позовних вимог у цій справі, а також не свідчать про суперечливу поведінку позивача; ФГ"Подолівське" не заперечувало обставину неповернення спірних земельних ділянок під час розгляду справи, в матеріалах справи відсутні докази повернення земельних ділянок, отже факт їх неповернення підтверджується належним чином; в   матеріалах справи міститься не лише договір суборенди-2, а інші достатні та належні докази, що підтверджують факт неповернення земельних ділянок ФГ"Подолівське" та факт обробітку і використання таких земельних ділянок ТОВ "КОЛОС" як за межами строку дії договору суборенди-1, так і договору суборенди-2.
           14.08.2024 року на адресу суду від  третьої особи  надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№ 10653), який долучено до матеріалів справи, в якому остання просить апеляційну скаргу задовольнити, в обґрунтування якого вказує на те, що договір не містить умов повернення земель, в той час як умови передачі земель – прописані, з чого слідує, що відсутність факту користування (утримання при собі) відповідачем суборендованими землями (тобто – наявність доказів користування цими землями іншими особами) – є достатнім для висновку про їх повернення; з  04 січня 2021 року відповідач втратив право розпорядження спірними землями, відповідно до чого користування третьою особою навесні 2021 року цими землями – не може пов`язуватись з договірними відносинами з відповідачем (що сплили 31 грудня 2020 року), не може ставитись в вину відповідачеві та не може бути підставою стягнення з нього неустойки; факт повного звільнення земель від врожаю станом на 02 жовтня 2021 року має виключати з бази розрахунку періоду ймовірного припустимого стягнення неустойки – період з 02 жовтня 2021 року по 05 листопада 2021 року, адже тривання періоду вимог до 05 листопада 2021 року - суперечить реальним обставинам, не пов`язано з жодними подіями та не підтверджено доказами; позивачем не надано доказів неповернення земель або доказів визначеної процедури їх повернення, яку б порушив відповідач, відповідно до чого позов є безпідставним та таким, що базується на негативному доказування (покладенні на відповідача тягаря доведення зворотнього), що є підставою для відмови в його задоволенні.
У судовому засіданні 11.09.2024 року представник відповідача підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі та просила її задовольнити; представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін.
Представник третьої особи  в  судове засідання 11.09.2024 року не з`явився, про причини неявки суду не повідомив,   хоча належним чином був   повідомлений   про дату, час та місце    розгляду справи; розгляд справи здійснювався судом за його  відсутністю.
Ухвалу  суду  від  29.07.2024 року   надіслано Фермерському господарству  "Подолівське", Товариству  з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро"  та Товариству  з обмеженою відповідальністю "Колос"     до електронного кабінету в системі "Електронний суд".         
05.10.2021 року  офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) ЄСІТС: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку, в зв`язку з чим, відповідно до частини 6 статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в добровільному порядку.
Відповідно до пункту 17 глави 1 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС особам, які зареєстрували "Електронний кабінет", суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до "Електронного кабінету" таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Абзацом 5 пункту 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС передбачено, що особам, які не мають зареєстрованих "Електронних кабінетів", документи у передбачених цим пунктом випадках можуть надсилатися засобами підсистем ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану такими особами під час подання документів до суду.
Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у   постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.06.2022 року  у справі №906/184/21, від 02.11.2022  року у справі №910/14088/21, від 29.11.2022 року  у справі №916/1716/20, від 22.12.2022 року у справі №922/40/22, де, зокрема, вказано на те, що   чинним процесуальним законодавством передбачено два способи належного повідомлення сторони про дату, час та місце судового засідання - шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через "Електронний кабінет", у тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту засобами підсистем ЄСІТС у випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС.
Таким чином, надсилання судового рішення в електронному вигляді передбачає використання сервісу "Електронний суд", розміщеному за посиланням https://cabinet.court.gov.ua/login, за умови попередньої реєстрації офіційної електронної адреси (Електронного кабінету).
         Також, інформацію про дату, час та місце розгляду  справи було розміщено на   офіційному веб-сайті Східного апеляційного господарського суду  веб-порталу "Судова влада України" у розділі "Повідомлення для учасників судового процесу" розділу "Громадянам".
Окрім того, відповідно до ч. 2       ст. 2 Закону України “Про доступ до судових рішень”        усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. 
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1                     ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").
Ухвалу      суду   апеляційної інстанції  від 29.07.2024 року      у встановленому порядку внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень та інформація у справі, що розглядається розміщена  за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/ та www.hra.arbitr.gov.ua/sud5039.
          Статтею  12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" передбачено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. 
Навіть в умовах воєнного стану конституційне право особи на судовий захист не може бути обмеженим.
Відповідно до ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.
        Запровадження воєнного стану у країні не може слугувати самостійною та достатньою підставою для відтермінування вирішення спору (не здійснення розгляду справи).
При цьому, від учасників справи  впродовж всього строку розгляду судом апеляційної інстанції   справи не надходило будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю з`явитись у призначене судове засідання.
           Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.
          Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини            від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 27.04.2000             у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006             у справі "Красношапка проти України").
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).
        Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено учасникам справи необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених             ст.             42 ГПК            України та             беручи до уваги відсутність клопотань              від учасників справи               щодо відкладення розгляду апеляційної скарги              у зв`язку з заходами,  встановленими особливим режимом роботи  суду під час дії воєнного стану, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.
          Розглянувши матеріали справи,  заслухавши пояснення представників позивача та відповідача,  перевіривши повноту встановлення господарським судом першої інстанції       неоспорених обставин справи,       колегія суддів встановила наступне.
Позивач - ТОВ "КРАЄВИД АГРО" на підставі договорів оренди, укладених із власниками земельних ділянок, є орендарем земельних ділянок площею 184,0914 га, які знаходяться на території Богодарівського старостинського округу Барвінківської громади Ізюмського району Харківської області (колишньої Богодарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області), зокрема, земельних ділянок з такими кадастровими номерами та площею: 1. 6320480500:04:000:0045 площею 6,9109 га;2. 6320480500:04:000:0046 площею 8,6538 га;3. 6320480500:04:000:0047 площею 4,5763 га;4. 6320480500:04:000:0048 площею 4,1842 га;5. 6320480500:04:000:0053 площею 6,9036 га;6. 6320480500:04:000:0056 площею 7,0982 га;7. 6320480500:04:000:0061 площею 6,8662 га; 8. 6320480500:04:000:0151 площею 0,4594 га;9. 6320480500:04:000:0930 площею 8,0512 га;10. 6320480500:04:000:0932 площею 6,7783 га;11. 6320480500:04:000:0934 площею 7,5534 га;12. 6320480500:04:000:0984 площею 8,1214 га;13. 6320480500:04:000:1097 площею 6,7967 га;14. 6320480500:04:000:1098 площею 7,5496 га;15. 6320480500:04:000:1102 площею 8,6605 га;16. 6320480500:08:000:0043 площею 7,5417 га;17. 6320480500:08:000:0044 площею 7,6055 га;18. 6320480500:08:000:0045 площею 7,5817 га;19. 6320480500:08:000:0067 площею 8,26 га;20. 6320480500:08:000:0068 площею 7,7819 га;21. 6320480500:08:000:0069 площею 7,8004 га;22. 6320480500:08:000:0070 площею 8,0941 га;23. 6320480500:08:000:0071 площею 7,4104 га;24. 6320480500:08:000:0072 площею 7,8952 га;25. 6320480500:08:000:0073 площею 7,5919 га;26. 6320480500:08:000:0075 площею 7,3649 га.
Право оренди ТОВ "КРАЄВИД АГРО" на вказані земельні ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційними довідками з реєстру.   
03 січня 2017 року між ТОВ "КРАЄВИД АГРО" (позивач) як орендарем та ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" (відповідач) як суборендарем було укладено договір №03/01/17-ПО суборенди землі (надалі - договір суборенди).
За умовами  договору суборенди, орендар надає, а суборендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Барвінківського району (п. 1.1). Земельні ділянки, що орендуються, знаходяться у володінні та користуванні орендаря у відповідності до договорів оренди землі, укладених між їх власниками та орендарем (п. 1.2). В суборенду передаються земельні ділянки загальною площею 826,58 га згідно переліку наведеного в додатку №1 до договору (п. 2.1).
Договір   укладено строком на 3 (три) роки. Договір набирає чинності після підписання сторонами. (п.3.1). Передача земельних ділянок в суборенду здійснюється за актом їх приймання-передачі (п. 6.2). Дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено (п.п. 10.2). У разі зміни складу засновників (учасників) орендаря орендар має право розірвати даний договір в односторонньому порядку за одностороннім рішенням орендаря (односторонньої відмови орендаря від договору).
Пунктом 7.1 договору суборенди було визначено, що після припинення дії договору суборендар повертає протягом 5 календарних днів орендарю земельні ділянки у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав їх в суборенду, за винятком випадків погіршення стану земельних ділянок не з вини суборендаря.
Відповідно до п.9.4 договору суборенди, встановлені такі обов`язки суборендаря:  своєчасно вносити суборендну плату за користування земельними ділянками;  використовувати земельні ділянки зі її цільовими призначеннями згідно з цим договором;  дотримуватися по відношенню до земельних ділянок режиму використання земель сільськогосподарського призначення у відповідності з вимогами чинного законодавства України;  дотримуватися сівозміни;  не здійснювати дій щодо укладення договорів оренди землі із власниками земельних ділянок, не проводити будь-яких  зустрічей, зборів, перемовин, укладання угод, договорів, тощо з власниками земельних ділянок та орендаря;  повернути орендарю суборендовані земельні ділянки після закінчення суборенди, якщо інше не передбачено цим договором або не погоджено сторонами у письмовій формі.
Відповідно до акту приймання-передачі земельних ділянок у суборенду від 03.01.2017 року   (додаток до договору суборенди землі № 03/01/17-ПО від 03.01.2017 року), орендарем передано, а суборендарем прийнято у строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення згідно з переліком (додаток №1 до договору) загальною площею 826,58 га.
01.08.2018 року  між позивачем та відповідачем укладена додаткова угода до договору суборенди землі 03/01/17-ПО від 03.01.2017 року, на підставі якої сторони погодили змінити умови договору суборенди в частині обчислення та виплати суборендної плати, а також оновили перелік земельних ділянок, які передаються в суборенду з 01.08.2018 року. Сторони погодили пункт 4.1 статті 4 "Суборендна плата" викласти в наступній редакції: Суборендна плата вноситься суборендарем у безготівковій формі на поточний рахунок орендаря. Розмір суборендної плати у рік розраховується з урахуванням розміру орендної плати згідно з договорами оренди землі та додатково ПДВ (з урахуванням ставки ПДВ, що чинна у відповідному році). Розмір суборендної плати з 01.08.2018 року та до кінця терміну дії Договору становить 2926223,85 грн. в розрахунку на рік, з урахуванням ПДВ. Розмір суборендної плати на рік в розрахунку на один гектар з 01 серпня 2018 року становить 2950,13 гривень (без ПДВ).
Додатком №1 до додаткової угоди від 01.08.2018 року   до договору суборенди землі 03/01/17-ПО від 03.01.2017 року   сторонами погоджено оновлений перелік орендованих земельних ділянок, що передаються в суборенду, загальна площа яких становить 793,8665 га.
До вказаної площі земельних ділянок входили в тому числі вище перелічені земельні ділянки площею 184,0914 га.
Щодо вказаних земельних ділянок площею 184,0914 га було зареєстровано право  суборенди ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" на підставі договору суборенди землі та додаткової угоди до нього від 01.08.2018 року, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме:
-щодо земельної ділянки кадастровий номер 6320480500:04:000:0045 площею 6,9109 га номер запису про інше речове право: 30157759, номер рішення про державну реєстрацію: 45380339 від 05.02.2019; 19.07.2021 року інше речове право припинено згідно п. 10.2 договору - дія договору припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено з 03.01.2020;
-щодо земельної ділянки кадастровий номер 6320480500:04:000:0046 площею 8,6538 га номер запису про інше речове право: 30157779, номер рішення про державну реєстрацію: 45380359 від 05.02.2019; 19.07.2021 року інше речове право припинено згідно п. 10.2 договору - дія договору припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено з 03.01.2020;
-щодо земельної ділянки кадастровий номер 6320480500:04:000:0047 площею 4,5763 га номер запису про інше речове право: 30157796, номер рішення про державну реєстрацію: 45380376 від 05.02.2019; 19.07.2021 року інше речове право припинено згідно п. 10.2 договору - дія договору припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено з 03.01.2020;
-щодо земельної ділянки кадастровий номер 6320480500:04:000:0048 площею 4,1842 га номер запису про інше речове право: 30157854, номер рішення про державну реєстрацію: 45380430 від 05.02.2019; 19.07.2021 року інше речове право припинено згідно п. 10.2 договору - дія договору припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено з 03.01.2020;
-щодо земельної ділянки кадастровий номер 6320480500:04:000:0053 площею 6,9036 га номер запису про інше речове право: 30169116, номер рішення про державну реєстрацію: 45392905 від 06.02.2019; 19.07.2021 року інше речове право припинено згідно п. 10.2 договору - дія договору припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено з 03.01.2020;
-щодо земельної ділянки кадастровий номер 6320480500:04:000:0056 площею 7,0982 га номер запису про інше речове право: 30169378, номер рішення про державну реєстрацію: 45393135 від 06.02.2019; 19.07.2021 року інше речове право припинено згідно п. 10.2 договору - дія договору припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено з 03.01.2020;
-щодо земельної ділянки кадастровий номер 6320480500:04:000:0061 площею 6,8662 га номер запису про інше речове право: 30169548, номер рішення про державну реєстрацію: 45393414 від 06.02.2019; 19.07.2021 року інше речове право припинено згідно п. 10.2 договору - дія договору припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено з 03.01.2020;
-щодо земельної ділянки кадастровий номер 6320480500:04:000:0151 площею 0,4594 га номер запису про інше речове право: 30174823, номер рішення про державну реєстрацію: 45399167 від 06.02.2019; 04.08.2021 року інше речове право припинено згідно п. 10.2 договору - дія договору припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено з 03.01.2020;
-щодо земельної ділянки кадастровий номер 6320480500:04:000:0930 площею 8,0512 га номер запису про інше речове право: 30176608, номер рішення про державну реєстрацію: 45401134 від 06.02.2019; 19.07.2021 року інше речове право припинено згідно п. 10.2 договору - дія договору припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено з 03.01.2020;
-щодо земельної ділянки кадастровий номер 6320480500:04:000:0932 площею 6,7783 га номер запису про інше речове право: 30176596, номер рішення про державну реєстрацію: 45401108 від 06.02.2019; 20.07.2021 року інше речове право припинено згідно п. 10.2 договору - дія договору припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено з 03.01.2020;
-щодо земельної ділянки кадастровий номер 6320480500:04:000:0934 площею 7,5534 га номер запису про інше речове право: 30176623, номер рішення про державну реєстрацію: 45401156 від 06.02.2019; 04.08.2021 року інше речове право припинено згідно п. 10.2 договору - дія договору припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено з 03.01.2020;
-щодо земельної ділянки кадастровий номер 6320480500:04:000:0984 площею 8,1214 га номер запису про інше речове право: 30176739, номер рішення про державну реєстрацію: 45401299 від 06.02.2019; 19.07.2021 року інше речове право припинено згідно п. 10.2 договору - дія договору припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено з 03.01.2020;
-щодо земельної ділянки кадастровий номер 6320480500:04:000:1097 площею 6,7967 га номер запису про інше речове право: 30180056, номер рішення про державну реєстрацію: 45405200 від 07.02.2019; 20.07.2021 року інше речове право припинено згідно п. 10.2 договору - дія договору припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено з 03.01.2020;
-щодо земельної ділянки кадастровий номер 6320480500:04:000:1098 площею 7,5496 га номер запису про інше речове право: 30180286, номер рішення про державну реєстрацію: 45405440 від 07.02.2019; 19.07.2021 року інше речове право припинено згідно п. 10.2 договору - дія договору припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено з 03.01.2020;
-щодо земельної ділянки кадастровий номер 6320480500:04:000:1102 площею 8,6605 га номер запису про інше речове право: 30180440, номер рішення про державну реєстрацію: 45405624 від 07.02.2019; 19.07.2021 року інше речове право припинено згідно п. 10.2 договору - дія договору припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено з 03.01.2020;
щодо земельної ділянки кадастровий номер 6320480500:08:000:0043 площею 7,5417 га номер запису про інше речове право: 30181988, номер рішення про державну реєстрацію: 45407276 від 07.02.2019, 19.07.2021 року інше речове право припинено згідно п. 10.2 договору - дія договору припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено з 03.01.2020;
-щодо земельної ділянки кадастровий номер 6320480500:08:000:0044 площею 7,6055 га номер запису про інше речове право: 30182381, номер рішення про державну реєстрацію: 45407725 від 07.02.2019; 19.07.2021 року інше речове право припинено згідно п. 10.2 договору - дія договору припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено з 03.01.2020;
-щодо земельної ділянки кадастровий номер 6320480500:08:000:0045 площею 7,5817 га номер запису про інше речове право: 30182595, номер рішення про державну реєстрацію: 45407998 від 07.02.2019; 19.07.2021 року інше речове право припинено згідно п. 10.2 договору - дія договору припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено з 03.01.2020;
-щодо земельної ділянки кадастровий номер 6320480500:08:000:0067 площею 8,2600 га номер запису про інше речове право: 30183764, номер рішення про державну реєстрацію: 45409251 від 07.02.2019; 19.07.2021 року інше речове право припинено згідно п. 10.2 договору - дія договору припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено з 03.01.2020;
-щодо земельної ділянки кадастровий номер 6320480500:08:000:0068 площею 7,7819 га номер запису про інше речове право: 30183931, номер рішення про державну реєстрацію: 5409443 від 07.02.2019; 19.07.2021 року інше речове право припинено згідно п. 10.2 договору - дія договору припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено з 03.01.2020;
-щодо земельної ділянки кадастровий номер 6320480500:08:000:0069 площею 7,8004 га номер запису про інше речове право: 30184451, номер рішення про державну реєстрацію: 45410002 від 07.02.2019; 19.07.2021 року інше речове право припинено згідно п. 10.2 договору - дія договору припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено з 03.01.2020;
-щодо земельної ділянки кадастровий номер 6320480500:08:000:0070 площею 8,0941 га номер запису про інше речове право: 30184625, номер рішення про державну реєстрацію: 45410239 від 07.02.2019; 19.07.2021 року інше речове право припинено згідно п. 10.2 договору - дія договору припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено з 03.01.2020;
-щодо земельної ділянки кадастровий номер 6320480500:08:000:0071 площею 7,4104 га номер запису про інше речове право: 30184881, номер рішення про державну реєстрацію: 45410509 від 07.02.2019; 20.07.2021 року інше речове право припинено згідно п. 10.2 договору - дія договору припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено з 03.01.2020;
-щодо земельної ділянки кадастровий номер 6320480500:08:000:0072 площею 7,8952 га номер запису про інше речове право: 30185096, номер рішення про державну реєстрацію: 45410699 від 07.02.2019; 19.07.2021 року інше речове право припинено згідно п. 10.2 договору - дія договору припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено з 03.01.2020;
-щодо земельної ділянки кадастровий номер 6320480500:08:000:0073 площею 7,5919 га номер запису про інше речове право: 30188190, номер рішення про державну реєстрацію: 45414079 від 07.02.2019; 19.07.2021 року інше речове право припинено згідно п. 10.2 договору - дія договору припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено з 03.01.2020;
-щодо земельної ділянки кадастровий номер 6320480500:08:000:0075 площею 7,3649 га номер запису про інше речове право: 30188432, номер рішення про державну реєстрацію: 45414320 від 07.02.2019; 19.07.2021 року інше речове право припинено згідно п. 10.2 договору - дія договору припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено з 03.01.2020.
19.05.2021 року позивач звертався до відповідача з вимогою за вих.№01/19-05, у якій, посилаючись на закінчення строку договору суборенди та факт неповернення відповідачем земельних ділянок, вимагав протягом семи днів з моменту отримання вимоги:-повернути земельні ділянки, передані в суборенду, в порядку визначеному договором;-у випадку наявності засіяних сільськогосподарських культур на орендованих земельних ділянках, надати інформацію про такі земельні ділянки, вид засіяних сільськогосподарських культур, а також інформацію про запланований час збирання урожаю.
Позивач в обгрунтування позову посилається на таке.
В порушення умов договору суборенди землі, ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" у встановлений договором строк не повернуло передані йому в суборенду земельні ділянки, в тому числі не повернуло і після отримання вище вказаної вимоги. 
В межах справи №922/4278/21 ТОВ "КРАЄВИД АГРО" звернулося із позовною заявою до ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" у зв`язку із порушенням останнім своїх обов`язків суборендаря за договором суборенди щодо повернення земельних ділянок.
ТОВ "КРАЄВИД АГРО" просило стягнути з ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" на свою користь 12099628,64 грн., з яких:-1741037,09 грн. безпідставно набуті кошти за користування земельними ділянками за 2021 рік;-39721,57 грн. сума заборгованості за користування земельними ділянками у 2020 році;-9607600,45 грн. неустойки у розмірі подвійної плати за користування земельними ділянками;-666062,73 грн. пеня;-989,23 грн. 3% річних, нараховані на несплачену суму заборгованості;44217,57грн. 3% річних, нараховані на суму безпідставно набутих коштів .
Справа №922/4278/21 неодноразово розглядалася судами, передавалася на новий розгляд та в результаті, постановою Східного апеляційного господарського суду від 22.01.2024 року  у справі  стягнуто  з ФГ "Подолівське" на користь ТОВ "Краєвид Агро" неустойку у розмірі подвійної плати за користування земельними ділянками у сумі 2878679,53 грн.; в задоволенні інших позовних вимог було відмовлено.
Позовні вимоги щодо стягнення подвійної неустойки у справі №922/4278/21 були заявлені позивачем лише на частину земельних ділянок, переданих ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" в суборенду за договором суборенди землі, а саме на площу 557,9356 га, до складу якої входять такі земельні ділянки (на переконання позивача вказане підтверджується, зокрема, письмовими поясненнями ТОВ "КРАЄВИД АГРО" від 17.01.2024 року у справі №922/4278/21, а також постановою Східного апеляційного господарського суду від 22.01.2024 року у справі №922/4278/21): 1.6320480500:01:000:0001 площею 6,6355;2.6320480500:04:000:0019 площею 4,1759;3.6320480500:04:000:0030 площею 6,6865;4.6320480500:04:000:0032 площею 7,8281;5.6320480500:04:000:0035 площею 6,4061;6.6320480500:04:000:0038 площею 9,7464;7.6320480500:04:000:0073 площею 7,7916;8.6320480500:04:000:0074 площею 6,6803; 9.6320480500:04:000:0076 площею 6,6349;10.6320480500:04:000:0105 площею 2,7367;11.6320480500:04:000:0107 площею 6,8399;12.6320480500:04:000:0108 площею 6,6349;13.6320480500:04:000:0109 площею 6,6349;14.6320480500:04:000:0117 площею 6,6176;15.6320480500:04:000:0127 площею 6,5249;16.6320480500:04:000:0128 площею 6,2832;17.6320480500:04:000:0137 площею 6,4915;18.6320480500:04:000:0138 площею 6,9142;19.6320480500:04:000:0139 площею 6,9295;20.6320480500:04:000:0141 площею 6,7932;21.6320480500:04:000:0148 площею 4,6777;22.6320480500:04:000:0149 площею 2,6978;23.6320480500:04:000:0155 площею 6,1004;
24.6320480500:04:000:0156 площею 6,2193;25.6320480500:04:000:0157 площею 6,3916;26.6320480500:04:000:0158 площею 6,303;27.6320480500:04:000:0160 площею 6,5902;28.6320480500:04:000:0174 площею 6,1004;29.6320480500:04:000:0175 площею 6,1004;30.6320480500:04:000:0176 площею 6,1004;31.6320480500:04:000:0177 площею 6,1004;32.6320480500:04:000:0204 площею 6,6349;33.6320480500:04:000:0205 площею 6,6349;34.6320480500:04:000:0206 площею 6,6349;35.6320480500:04:000:0207 площею 6,6349;36.6320480500:04:000:0208 площею 4,1634;37.6320480500:04:000:0913 площею 8,976;38.6320480500:04:000:0940 площею 6,7209;39.6320480500:04:000:0946 площею 6,9269;40.6320480500:04:000:0948 площею 5,4399;41.6320480500:04:000:0973 площею 7,0617;
42.6320480500:04:000:0974 площею 7,0617;43.6320480500:04:000:1000 площею 6,7244;44.6320480500:04:000:1002 площею 6,7244;45.6320480500:04:000:1045 площею 6,9885;46.6320480500:04:000:1055 площею 6,7244;47.6320480500:04:000:1071 площею 8,707;48.6320480500:04:000:1093 площею 6,5852;49.6320480500:07:000:0049 площею 8,3528;50.6320480500:07:000:0053 площею 8,746;51.6320480500:08:000:0058 площею 7,5491;52.6320480500:08:000:0060 площею 7,5184;53.6320480500:08:000:0061 площею 7,5491;54.6320480500:08:000:0062 площею 7,5491;55.6320480500:08:000:0077 площею 7,2531;56.6320480500:08:000:0078 площею 7,2531;57.6320480500:08:000:0079 площею 7,2531;58.6320480500:08:000:0080 площею 7,2531;59.6320480500:08:000:0081 площею 7,2531;60.6320480500:08:000:0082 площею 7,2531;61.6320480500:08:000:0083 площею 7,2531;62.6320480500:08:000:0087 площею 4,4791;63.6320480500:08:000:0126 площею 8,976;64.6320480500:08:000:0127 площею 8,8125;65.6320480500:08:000:0128 площею 8,3972;66.6320480500:08:000:0133 площею 9,6745;67.6320480500:08:000:0134 площею 9,6789;68.6320480500:08:000:0135 площею 2,804;69.6320480500:08:000:0137 площею 2,9208;70.6320480500:08:000:0138 площею 8,3986;71.6320480500:08:000:0139 площею 10,5686;72.6320480500:08:000:0140 площею 10,1895;73.6320480500:08:000:0084 площею 7,2531;74.6320480500:04:000:1067 площею 0,8027;75.6320480500:04:000:0159 площею 3,7105;76.6320480500:04:000:0020 площею 3,7139;77.6320480500:04:000:0039 площею 9,7538;78.6320480500:04:000:0075 площею 6,6349;79.6320480500:04:000:0129 площею 6,1744;80.6320480500:04:000:1091 площею 8,8958;81.6320480500:08:000:0124 площею 9,2354;82.6320480500:04:000:0112 площею 8,5402.
На іншу частину земельних ділянок, які були передані за договором суборенди землі та не повернуті у строк відповідачем, у межах справи №922/4278/21 позовні вимоги про стягнення подвійної неустойки ТОВ "КРАЄВИД АГРО" не заявлялися та судами не розглядалася, а саме не заявлялись на земельні ділянки площею 184,0914 га за такими кадастровими номерами:1. 6320480500:04:000:0045 площею 6,9109;2. 6320480500:04:000:0046 площею 8,6538;3. 6320480500:04:000:0047 площею 4,5763;4. 6320480500:04:000:0048 площею 4,1842;5. 6320480500:04:000:0053 площею 6,9036;6. 6320480500:04:000:0056 площею 7,0982;7. 6320480500:04:000:0061 площею 6,8662;8. 6320480500:04:000:0151 площею 0,4594;9. 6320480500:04:000:0930 площею 8,0512;10. 6320480500:04:000:0932 площею 6,7783;11. 6320480500:04:000:0934 площею 7,5534;12. 6320480500:04:000:0984 площею 8,1214;13. 6320480500:04:000:1097 площею 6,7967;14. 6320480500:04:000:1098 площею 7,5496;15. 6320480500:04:000:1102 площею 8,660;16. 6320480500:08:000:0043 площею 7,5417;17. 6320480500:08:000:0044 площею 7,6055;18. 6320480500:08:000:0045 площею 7,5817;19. 6320480500:08:000:0067 площею 8,26;20. 6320480500:08:000:0068 площею 7,7819;21. 6320480500:08:000:0069 площею 7,8004;22. 6320480500:08:000:0070 площею 8,0941;23. 6320480500:08:000:0071 площею 7,4104;24. 6320480500:08:000:0072 площею 7,8952;25. 6320480500:08:000:0073 площею 7,5919;26. 6320480500:08:000:0075 площею 7,3649.
Під час розгляду справи №922/4278/21, ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" стверджувало про здійснення обробітку всієї площі земельних ділянок за договором суборенди, надаючи, при цьому, власні розрахунки суборендної плати за 2021 рік, докази обробітку земельних ділянок третьою особою - ТОВ "КОЛОС", якій такі земельні ділянки були передані в наступну суборенду без відома та згоди ТОВ "КРАЄВИД АГРО".
До власної довідки-розрахунку орендної плати за 2021 рік, ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" надавало переліки суборендованих ділянок на полях вирощування зернових/бобових та перелік суборендованих ділянок на полях вирощування соняшнику. З відомостей переліку суборендованих ділянок на полях вирощування соняшнику слідує, що ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" включило усі земельні ділянки площею 184,0914 га до складу полів вирощування соняшника, а саме: 1)до складу поля BV-BG824 входять наступні земельні ділянки з площі 184,0914 га:-6320480500:04:000:0045 площею 6,9109 га;-6320480500:04:000:0046 площею 8,6538 га;-6320480500:04:000:0047 площею 4,5763 га;-6320480500:04:000:0048 площею 4,1842 га;-6320480500:04:000:0053 площею 6,9036 га;-6320480500:04:000:0056 площею 7,0982 га;-6320480500:04:000:0061 площею 6,8662 га.2)до складу поля BV-BG820 входять наступні земельні ділянки з площі 184,0914 га:-6320480500:04:000:0151 площею 0,4594 га;-6320480500:04:000:0930 площею 8,0512 га;-6320480500:04:000:0932 площею 6,7783 га;-6320480500:04:000:0934 площею 7,5534 га;-6320480500:04:000:0984 площею 8,1214 га;-6320480500:04:000:1098 площею 7,5496 га;-6320480500:04:000:1102 площею 8,6605 га.3)до складу поля BV-BG828 входять наступні земельні ділянки з площі 184,0914 га:-6320480500:08:000:0043 площею 7,5417 га;-6320480500:08:000:0044 площею 7,6055 га;-6320480500:08:000:0045 площею 7,5817 га.4)до складу поля BV-BG829 входять наступні земельні ділянки з площі 184,0914 га:-6320480500:08:000:0067 площею 8,26 га;-6320480500:08:000:0068 площею 7,7819 га;-6320480500:08:000:0069 площею 7,8004 га;-6320480500:08:000:0070 площею 8,0941 га;-6320480500:08:000:0071 площею 7,4104 га;-6320480500:08:000:0072 площею 7,8952 га;-6320480500:08:000:0073 площею 7,5919 га;-6320480500:08:000:0075 площею 7,3649 га.5)до складу поля BV-BG920 входить наступна земельна ділянка з площі 184,0914 га: -6320480500:04:000:1097 площею 6,7967 га.
Щодо земельних ділянок площею 184,0914 га, перелічених в цьому позові, господарським судом розглядався спір про право власності на врожай соняшнику урожаю 2021 року - справа №922/3734/21 за позовом ТОВ "КОЛОС" та ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" до ТОВ "КРАЄВИД АГРО" та ТОВ КОМПАНІЯ "БОТІК", в рамках якого ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" та ТОВ "КОЛОС" так само стверджували про використання в 2021 році та здійснення обробітку земельних ділянок площею 184,0914 га.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 16.01.2024 року у справі №922/3734/21, рішення господарського суду Харківської області від 02.10.2023 року   у справі №922/3734/21, яким було задоволено позовні вимоги ТОВ "КОЛОС" про визнання права власності на врожай, було скасовано, та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ "КОЛОС" відмовлено. 
Під час розгляду справ №922/4278/21 та №922/3734/21 ТОВ "КРАЄВИД АГРО" стало відомо про те, що ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" уклало з ТОВ "КОЛОС" договір суборенди землі № 1-БР від 01.01.2020 року, який передбачав отримання останнім в суборенду в (строкове платне користування) земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Богодарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області загальною площею 760,7351 га - з тих ділянок, які є об`єктом суборенди між позивачем та відповідачем, в тому числі ті, що входять до складу площі 184,0914 га.;  ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" не погоджувало з ТОВ "КРАЄВИД АГРО" укладення договору наступної суборенди з ТОВ "КОЛОС", не запитувало згоди на таке укладення та, відповідно, її не отримувало, та   в наступному, і не повідомляло про факт укладення договору суборенди та про те, що земельні ділянки використовуються іншою особою, а саме ТОВ "КОЛОС"; під час розгляду справи №922/3734/21, ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" та ТОВ "КОЛОС" стверджували про здійснення обробітку 184,0914 га земельних ділянок з переліку ділянок, що були передані ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" ТОВ "КРАЄВИД АГРО" за договором суборенди землі, в тому числі і протягом 2021 року; ТОВ "КОЛОС" надавало наказ з адміністративно-господарської діяльності від 07.09.2020 року "Щодо затвердження структури посівних площ для агрономічної служби ТОВ "Колос" на 2020/2021 агрономічний сезон в Барвінківському районі Харківської області", за даними якого, до складу вище згадуваних полів BV-BG820, BV-BG824, BV-BG828, BV-BG829, BV-BG920 входять земельні ділянки площею 184,0914 га (аналогічно номенклатурі, зазначеній у довідці-розрахунку орендної плати ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" за 2021 рік). 
ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" під час розгляду справ №922/4278/21 та №922/3734/21 визнало та документально підтвердило факт неповернення та використання земельних ділянок площею 184,0914 га поза межами строку договору суборенди землі (за рахунок використання таких земельних ділянок ТОВ "КОЛОС").
Щодо строків закінчення договору суборенди землі та строку і підстав нарахування неустойки у розмірі подвійної плати за користування земельними ділянками, у постанові Східного апеляційного господарського суду від 22.01.2024 року у справі №922/4278/21 містяться висновки про визначення дати закінчення строку суборенди та кінцевої дати повернення земельних ділянок за договором суборенди землі та такі висновки підлягають врахуванню, як преюдиційні факти у даному спорі.
Для обґрунтування даного позову та здійснення розрахунків розміру позовних вимог ТОВ "КРАЄВИД АГРО" позивачем використаний часовий проміжок нарахування неустойки саме з 03.01.2021 року, як дати, що була визначена апеляційним судом у справі 922/4278/21, починаючи з якої, ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" мало у 5-денний строк повернути суборендовані земельні ділянки. 
Положеннями п. 7.1 договору суборенди землі було визначено безальтернативний обов`язок суборендаря повернути протягом 5-ти календарних днів земельні ділянки після припинення дії договору, що узгоджується із аналогічним обов`язком суборендаря за змістом п.9.4 договору суборенди.
Закінчення строку дії договору, на який його було укладено, за змістом п. 10.2 договору суборенди, віднесено до підстав припинення його дії.
Оскільки за висновками апеляційного суду у справі №922/4278/21, договір суборенди припинив свою дію за спливом строку 03.01.2021 року, у відповідача виник обов`язок з повернення відповідних земельних ділянок згідно приписів ст. 34 Закону України "Про оренду землі", прострочення якого розпочалось з 09.01.2021 року.
Іншого строку повернення земельних ділянок сторонами письмово (шляхом укладення відповідних змін до договору у порядку п.10.1 його умов) узгоджено не було.
ТОВ "КРАЄВИД АГРО" заявляє про нездійснення ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" заходів з повернення суборендованих земельних ділянок, та відповідно про відсутність доказів, що могли б підтвердити виконання ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" обов`язку з повернення земельних ділянок та/або спроби відповідача повернути земельні ділянки чи вжиття інших заходів щодо належного виконання зобов`язання з повернення земельних ділянок; ТОВ "КРАЄВИД АГРО" стверджує, що зі свого боку не чинило перешкод ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" у поверненні земельних ділянок. 
Неповернення земельних ділянок за договором суборенди після закінчення строку дії відповідного договору відбулося виключно з вини ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ", а тому наявні правові підстави для застосування до ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" міри відповідальності у вигляді стягнення неустойки відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України, нарахованої за безпідставне користування спірними земельними ділянками.
Щодо бази розрахунку неустойки у розмірі подвійної плати за користування земельними ділянками,  під час розгляду справи №922/4278/21 ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" надало до матеріалів справи також копію додаткової угоди від 01.01.2020 до договору суборенди землі, яка містить, зокрема, наступні умови: -у зв`язку із припиненням права орендаря та вибуттям з суборенди земельних ділянок загальною площею 33,1313га сторони дійшли згоди виключити вказані земельні ділянки із загального обсягу суборенди та викласти п.2.1 статті 2 "Об`єкт суборенди" у наступній редакції: "У суборенду передаються земельні ділянки загальною площею 760,7352 га згідно переліку, наведеного в додатку №1 до договору"; -пункт 4.1 статті 4 "Суборендна плата" викласти в наступній редакції: "Суборендна плата вноситься суборендарем у безготівковій формі на поточний рахунок орендаря. Розмір суборендної плати з 01.01.2020 та до кінця терміну дії договору становить 2029992,10 грн., крім того ПДВ 20% - 405998,42 грн., разом 2435990,52 грн. у розрахунку на рік".
На дату подання цього позову ТОВ "КРАЄВИД АГРО" вже використовує земельні ділянки площею 184,0914 га, що перелічені, втім жодної офіційної задокументованої чіткої дати повернення земельних ділянок ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" на  адресу ТОВ "КРАЄВИД АГРО" немає.  Для визначення кінцевої дати нарахування неустойки відповідачу за цим позовом ТОВ "КРАЄВИД АГРО" використовує дату звернення до суду із позовною заявою у справі №922/4278/21, а саме 05.11.2021 року, коли земельні ділянки були вільні від урожаю/посівів і, на переконання позивача, було встановлено цей факт.
Розмір заявлених позовних вимог ТОВ "КРАЄВИД АГРО" у цьому позові становить 884735,90грн., що є подвійною платою за неповернення та користування земельними ділянками площею 184,0914 га за період з 05.02.2021 року по 05.11.2021 року.
У відзиві на позовну заяву відповідачем визнається укладення : додаткової угоди від 01 серпня 2018 року (далі - ДУ 2018) щодо зміни обсягу земель, що надаються в суборенду, щодо зміни процедури розрахунку між сторонами, також щодо зміни вартості суборенди, а також визнається перелік земельних ділянок, що додано до вказаної угоди (далі - Перелік 2018), що містив кадастрові номери земельних ділянок та їх площі; додаткової угоди від 27 грудня 2019 (далі - ДУ 2019) року про продовження строку суборенди до 03 січня 2021 року, щодо спливу строку суборенди 03 січня 2021 року та початку строку повернення земельних ділянок за вказаним договором з 09 січня 2021 року відповідно до п. 7.1 договору;  додаткової угоди від 01 січня 2020 року (далі - ДУ 2020) щодо зміни вартості суборенди та не заперечується отримання та обізнаність із вимогою позивача від 19 травня 2021 року.
Відповідач заперечує проти позову в силу його пред`явлення з порушенням  вимог до добросовісності дій позивача, як такого, та за наявності його суперечливої поведінки та зазначає, зокрема,  таке.
Позивач заявляє позов з фактичних підстав всупереч своєму попередньому твердженню;  ініціюючи провадження у справі № 922/4278/21, одну із своїх позовних вимог позивач ґрунтував на твердженні того, що навесні 2021 року знайшов вільними від посівів та сам обробляв 226,9092 га земель, із переданих за договором, та не відмовлявся від вказаного твердження протягом провадження, він був обізнаним про подані відповідачем докази щодо зворотнього, та ґрунтував на вказаному твердженні доводи апеляційної скарги;  за поточною справою заявляв про користування саме ним аналогічними спірними земельними ділянками у справі № 922/3734/21; наразі, позивач відмовляється від свого твердження та висловлює протилежну думку, щодо того, що вказаними землями користувався відповідач та просить суд здійснити стягнення на цій підставі; заявлення позову на підставі обставин, протилежних тим, про які раніше стверджував позивач, є порушення принципу estopel та проявом суперечливої поведінки, що відповідно до наведеної думки Верховного Суду, є самостійною підставою для відмови в позові.
Відповідно до п. 9.3 договору, за яким дозволено вирощування та збір врожаю після спливу строку дії договору, подальше користування суборендованими землями є правомірним та таким, що передбачено договором.
Заявлення позивачем у вимозі від 19 травня 2021 року дозволу на користування земельними ділянками зі сплатою суборендної плати за фактичний час користування, виключає можливість застосування орендодавцем до орендаря відповідальності у вигляді неустойки в порядку частини другої статті 785 ЦК України, що відповідає викладеній вище позиції Верховного Суду; позивач має довести умисність неповернення суборендованих земель відповідачем, має довести ухиляння від їх повернення, має довести підстави такого неповернення та мету такого неповернення, адже, як зазначає Верховний Суд, застосування такої штрафної санкції, як неустойка в порядку ч. 2 ст. 785 ЦК України, застосовується за умисну та винну протиправну та позадоговірну поведінку.
За обставинами поточної справи, після закінчення строку дії договору 03 січня 2021 року, відповідач мав правомірне очікування на застосування п.9.3 договору;  відсутність жодних вимог від позивача до 19 травня 2021 року - свідчить не про що інше, ніж про таке ж саме виконання вказаного п.9.3 договору позивачем, а саме - не чинення перешкод в вирощуванні та збиранні врожаю; також, у вимозі позивачем висловлено вимогу про зазначення строку збирання культур, а також зазначено про сплату плати за фактичне користування по травень 2021 року.
Пункт 9.3 договору надавав суборендарю право продовжити користування суборендованими ділянками до фактичного збору врожаю; протягом майже п`яти місяців до 19 травня 2021 року, позивач не перешкоджав вирощуванню врожаю, тобто - виконував п. 9.3 договору; зазначена вимога не свідчить про реальну вимогу передати земельні ділянки, адже позивачем заявлено також вимогу про надання переліку сільськогосподарських культур, що вирощуються, строків їх збору, а також - заявлено про сплату за фактичне користування із зазначенням про надання банківських реквізитів в подальшому, що  свідчить про продовження правомірних суборендних відносин, передбачених в договорі, який погоджено та підписано сторонами. 
Як слідує із вказаного пункту, ця частина угоди не має застереження щодо особливої процедури для застосування, як то - запитування орендодавця, додаткове погодження із ним, звітування йому тощо; вказана умова є такою ж самою безумовною та беззаперечною до виконання для сторін, як, наприклад, вартість та строк суборенди, і не може тлумачитись в свій спосіб та заперечуватись однією із сторін;  у вказаній умові не застережено способу "вирощування" врожаю відповідачем: самостійно власними співробітниками та власними потужностями, власними співробітниками з застосуванням найманої техніки, працівниками за цивільно-правовими угодами, шляхом укладення договору про спільну діяльність, шляхом укладення договору про надання послуг, здачі в суборенду тощо;  застосування п. 9.3 договору за фактичними обставинами - є цілком передбачуваним та підтверджується відсутністю будь-якої негативної реакції з боку орендодавця протягом п`яти місяців використання;  у вимозі, орендодавець сам кваліфікує плату, яку належить сплатити користувачу, як плату за фактичне користування суборендованими землями, та не зазначає про застосування штрафних санкцій.
В разі доведення позивачем користування спірними землями в спірний період саме відповідачем, - з останнього належатиме стягнення саме суборендної плати за правомірне користування за розрахунком, викладеним нижче, а не неустойки.
В Переліку 2018 року така площа зазначена саме так, та своєчасно не виправлена сторонами, загальна вартість суборенди розраховувалась позивачем не за ДРРП, а за ДУ 2018 та Переліком 2018, загальна вартість суборенди оплачувалась відповідачем не за ДРРП, а за ДУ 2018 та Переліком 2018, строк зміни даних, зазначених в Переліку 2018 та перерахунку платежів, розрахованих та сплачених за Переліком 2018, сплинув ще 01 серпня 2021 року;  сторони позбавлені права заявляти вимоги на підставі інших даних, аніж тих, що були зазначені в Переліку 2018. Загальний розмір площі стягнення, заявленої позивачем, становить  184,0914 га.; натомість, відповідно до Переліку 2018, загальна площа земельних ділянок, що є об`єктом спірних відносин за поточною справою - становить 171,6953 га.
Позивачем не доведено звільнення спірних земельних ділянок саме 05 листопада 2021 року. 
Під використанням в 2021 році перебували такі земельні площі: - розміром 8,0941 га за першою вимогою протягом 215 днів (з 05 лютого 2021 року по 07 вересня 2021 року включно), що має вартувати за наступним розрахунком: 8,0941 га * 215 днів * 8,77 грн/га/день = 15261,83 грн.;- розміром 48,9165 га за другою вимогою протягом 225 днів (з 05 лютого 2021 року по 17 вересня 2021 року включно), що має вартувати за наступним розрахунком: 48,9165 га * 225 днів * 8,77 грн/га/день = 96524,48 грн.;- розміром 114,6847 га за третьою вимогою протягом 238 днів (з 05 лютого 2021 року по 01 жовтня 2021 року включно), що має вартувати за наступним розрахунком: 114,6847 га * 238 днів * 8,77 грн/га/день = 239346,78 грн.
Загальна вартість суборенди має становити 351163,09 грн., що безвідносно до заперечення проти стягнення неустойки, мало б становити розмір позовних вимог в сумі 702326,18грн. замість заявленої позивачем суми в 884735,90 грн.;  обраховані вище платежі, а саме з 05 лютого 2021 року, відповідачем наведено лише щодо стягнення суборенди за правомірне користування. Інша правова підстава відповідачем заперечується.
Вимога від 19 травня 2021 року містить вимогу до відповідача повернути земельні ділянки протягом семи днів з моменту отримання вказаного листа. Матеріали справи не містять дати отримання відповідачем Вимоги, а тому можливо припустити, що розрахунок вказаних семи днів є за можливе відраховувати одразу з 20 травня 2021 року;  відповідач, мав би на думку позивача, повернути майно 26 травня 2021року; водночас у п.2 вимоги, позивач зазначає про оплату коштів за фактичне користування майном з січня по травень у розмірі, визначеному договором, тобто 19 травня 2021 року сам позивач мав на увазі саме суборендну плату, а не неустойку; в разі припущення про обрахунок неустойки, база її мала б розраховуватися з 27 травня 2021року. 
За можливе обґрунтувати такий розрахунок неустойки: 8,0941 га * 104 дні (27 травня 2021 року - 7 вересня 2021 року)* 8,77 грн/га/день * 2 = 14765,00 грн.;48,9165 га * 114 днів (27 травня 2021 року - 17 вересня 2021 року) * 8,77 грн/га/день * 2 = 97811,47 грн;114,6847 га * 127 днів (27 травня 2021 року - 01 жовнтя2021 року) * 8,77 грн/га/день * 2 = 255469,34 грн.
Сумарно могло б, за припущенням можливості застосування неустойки, становити 368945,81 грн. неустойки.
Висновки Східного апеляційного господарського суду у справі № 922/4278/21 не є обов`язковими для іншого суду; незаявлення даних вимог у справі № 922/4278/21 (в разі припущення щодо користування відповідачем ділянками) порушило принцип процесуальної економії та змушує суд за поточною справою досліджувати докази, встановлювати особу-користувача спірними земельними ділянками в 2021 році, встановлювати строк користування та перевіряти розрахунки, а також здійснювати правову кваліфікацію відносин за для застосування або незастосування правової підстави позову, на яку посилається позивач; станом на дату подання позову до суду у справі № 922/4278/21 вказані обставини вже мали місце, але позивач не скористався правом на їх розгляд у справі № 922/4278/21.
У відповіді на відзив позивач посилається на таке.
Заявлення чи не заявлення позивачем про обставини використання земельних ділянок площею 184,0914 га у справі №922/4278/21 не впливає на дану справу, оскільки в межах справи №922/4278/21 такі земельні ділянки не входили до розрахунків позовних вимог за 2021 рік, які пред`являлись ТОВ "КРАЄВИД АГРО" до ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" і не входили до предмету доказування, тобто обставини користування такими земельними ділянками не були тими обставинами, якими позивач обґрунтовував свої позовні вимоги; щодо обставин використання земельних ділянок площею 184,0914 га у справі №922/4278/21 ТОВ "КРАЄВИД АГРО" не надавало розгорнутих пояснень, доказів, і такі обставини судами не досліджувались.
Під час розгляду справи №922/3734/21, ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" та ТОВ "КОЛОС" стверджували про здійснення обробітку ТОВ "КОЛОС" 184,0914 га земельних ділянок з переліку ділянок, що були передані ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" ТОВ "КРАЄВИД АГРО" за договором суборенди землі, в тому числі і протягом 2021 року.
До позовної заяви були додані документи, надані ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" та ТОВ "КОЛОС" на підтвердження обробітку та користування земельними ділянками у 2021 році, зокрема: - наказ ТОВ "КОЛОС" з адміністративно-господарської діяльності від 07.09.2020 року "Щодо затвердження структури посівних площ для агрономічної служби ТОВ "Колос" на 2020/2021 агрономічний сезон в Барвінківському районі Харківської області", за даними якого до складу вже згадуваних у цьому позові полів BV-BG820, BV-BG824, BV-BG828, BV-BG829, BV-BG920 входять земельні ділянки площею 184,0914 га (аналогічно номенклатурі, зазначеній у довідці-розрахунку орендної плати ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" за 2021 рік);- довідка ТОВ "КОЛОС" №220/2 від 20.07.21 року, за даними якої товариство підтверджувало, що відповідно до договору суборенди землі №1-БР від 01.01.20 року, укладеного між ТОВ "КОЛОС" та ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" в користуванні ТОВ "КОЛОС" перебувають земельні ділянки ТОВ "КРАЄВИД АГРО", які отримані в оренду ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" від ТОВ "КРАЄВИД АГРО" відповідно до договору суборенди №03/01/17-ПО від 03.01.2017 року та надані в оренду від ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" до ТОВ "КОЛОС" відповідно до зазначеного договору. Серед переліку земельних ділянок так само вказані земельні ділянки площею 184,0914 га в складі полів BV-BG820, BV-BG824, BV-BG828, BV-BG829, BV-BG920.
ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" під час розгляду справ №922/4278/21 та №922/3734/21 визнало та документально підтвердило факт неповернення ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" та використання земельних ділянок площею 184,0914 га поза межами строку договору суборенди землі, серед іншого протягом 2021 року (за рахунок використання таких земельних ділянок ТОВ "КОЛОС").
ТОВ "КРАЄВИД АГРО" в жодній із справ (ані №922/4278/21, ані №922/3734/21, ані в будь-якій іншій) не надавало доказів здійснення саме ним обробітку земельних ділянок, не просило визнати за ним право власності на врожай тощо, тобто не вчиняло жодних активних дій щодо реалізації позиції про проведення саме ним обробітку земельних ділянок;  ТОВ "КРАЄВИД АГРО" в жодній із справ (ані №922/4278/21, ані №922/3734/21, ані в будь-якій іншій) не схвалювало, не легалізовувало факт неповернення ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" та використання земельних ділянок площею 184,0914 га поза межами строку договору суборенди землі, серед іншого протягом 2021 року (за рахунок використання таких земельних ділянок ТОВ "КОЛОС"), не давало приводів для очікувань ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ", що ТОВ "КРАЄВИД АГРО" не заявить жодних вимог чи претензій з приводу такого неповернення земельних ділянок.
Незаявлення вимог про стягнення неустойки на частину земельних ділянок, не можна вважати поведінковим актом (конклюдентною дією) ТОВ "КРАЄВИД АГРО"; поведінка ТОВ "КРАЄВИД АГРО" щодо незаявлення ним вимог про стягнення неустойки на спірні земельні ділянки не ставила позивача у вигідніше положення та в свою чергу жодним чином не ставила відповідача - ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" - у гірше положення;  жодних вигод від незаявлення таких вимог у справі №922/4278/21 позивач не отримував і не міг отримати, що спростовує позицію відповідача щодо нібито суперечливої поведінки позивача стосовно поданого позову.
Саме аргументи відповідача свідчать про його недобросовісну поведінку та намір уникнути застосування до нього наслідків несвоєчасного повернення земельних ділянок.
З пояснень відповідача слідує суперечливість з метою отримання вигод, адже в одних справах відповідачу вигідно говорити про неповернення земельних ділянок, і в іншій справі - відповідачу не вигідно підтверджувати факт неповернення земельних ділянок.
ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" стверджує про правомірність користування спірними земельними ділянками у 2021 році на підставі п. 9.3 договору суборенди, що передбачає право на збір врожаю після спливу строку дії договору, та про відсутність вини в його діях з неповернення земельних ділянок, що спростовуються таким.
Пунктом 7.1 договору суборенди землі № 03/01/17-ПО від 03.01.2017 року передбачено, що після припинення дії договору Суборендар повертає протягом 5 календарних днів орендарю земельні ділянки у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав їх в суборенду, за винятком випадків погіршення стану земельних ділянок не з вини суборендаря, положеннями якого визначено безальтернативний обов`язок суборендаря повернути протягом 5-ти календарних днів земельні ділянки після припинення дії договору, що узгоджується із аналогічним обов`язком суборендаря за змістом п.9.4 договору суборенди.
Виключень щодо виконання такого обов`язку, в тому числі на підставі п. 9.3 договору суборенди, не передбачено; пунктом п.9.3 договору суборенди сторони не передбачали продовження строку суборендних правовідносин на час, необхідний для збору врожаю, який був посіяний у межах строку дії договору - сторони лише врегулювали питання приналежності посіяного у межах строку дії договору врожаю, а не механізм продовження строку користування земельними ділянками. Формулювання вказаного пункту передбачає його дію "після закінчення дії Договору", відповідно про жодне продовження строку договору, а, відтак, відтермінування обов`язку повернути земельні ділянки, мова не йшла.
До обставин неприпустимості застосування п. 9.3 договору суборенди, як підстави для визнання "правомірного користування та неповернення земельних ділянок" з боку ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ", позивач відносить наступне: -користування земельними ділянками і вирощування на них врожаю с/г культур в 2021 році здійснювалось не ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ", а іншою особою ТОВ "КОЛОС" (на передачу земель в користування якому ТОВ "КРАЄВИД АГРО" згоди не давало  та не було проінформовано з боку ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" про таке);-на вказаних в позові по цій справі земельних ділянках площею 184,0914 га в 2021 році ТОВ "КОЛОС" вирощувався врожай соняшника, який було фактично посіяно (внесено в грунт насінневий матеріал, з якого проростала рослина соняшника) - в травні 2021 року, тобто за будь-яких обставин після закінчення строку дії договору суборенди.
Відповідачем не надані жодні докази, що підтверджували б виконання ним обов`язку з повернення земельних ділянок та/або спроби відповідача повернути земельні ділянки чи вжиття інших заходів щодо належного виконання зобов`язання з повернення земельних ділянок; відповідачем не надані докази, що підтверджували б створення позивачем перешкод відповідачеві у поверненні земельних ділянок, а також докази наявності будь-яких інших обставин, які заважали б повернути земельні ділянки; відповідачем також самостійно не було сплачено "суборендну плату", "плату за фактичне користування" земельними ділянками, яка на думку відповідача підлягає сплаті за користування земельними ділянками у 2021 році.
Посилання відповідача на вимогу позивача від 19.05.2021 року як на таку, що нібито якось підтверджує "надання дозволу на користування земельним ділянками" є власним тлумаченням відповідача змісту такої вимоги, оскільки позивач вимагав саме повернути земельні ділянки - дослівно "повернути земельні ділянки, передані Вам в суборенду, в порядку визначеному договором". Вказана вимога також містила прохання "у випадку наявності засіяних сільськогосподарських культур на орендованих земельних ділянках, прошу надати інформацію про такі земельні ділянки, вид засіяних сільськогосподарських культур, а також інформацію про запланований час збору урожаю задля подальшої сплати коштів за фактичне користування такими земельними ділянками до моменту їх повернення орендодавцю". Зазначення вказаного прохання не свідчить про підтвердження позивачем "правомірного" користування відповідачем земельними ділянками - навпаки, позивач вживає поняття "кошти за фактичне користування земельними ділянками", а не поняття "суборендна плата" і таке прохання свідчить про необізнаність позивача про обставини обробітку відповідачем земельних ділянок.
Неповернення земельних ділянок за договором суборенди після закінчення строку дії відповідного договору відбулося виключно з вини самого суборендаря (відповідача), та до того ж умисно, задля неправомірного та безкоштовного користування такими земельними ділянками поза межами строку договору ще й передачею таких ділянок у користування третій особі - ТОВ "КОЛОС".
Вказані вище обставини стали підставою для звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду Харківської області, в якому останній просив стягнути з відповідача  неустойку  у розмірі подвійної плати за користування земельними ділянками у сумі 884735,90 грн., судового збору у розмірі 13271,04 грн. та витрат на правничу допомогу.
18.06.2024 року господарським судом Харківської        області ухвалено     оскаржуване     рішення, з підстав викладених вище.
Переглянувши справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість              рішення     господарського суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної            скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна       скарга не підлягає     до                 задоволення з огляду на таке.
Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.
З прийняттям у 2006 році Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.
Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод справи про цивільні права та обов`язки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.
У рішеннях                 Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlanav. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі                 Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.
У відповідності до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Згідно з ч. 1 ст. 174 ГК України, господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.
Договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Положеннями ч. 1-3 ст. 180 ГК України встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.
Так, відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України, яка кореспондується із приписами ч.1 ст.283 ГК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.
У контексті положень ч.ч.1, 2 ст.792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Зокрема, згідно з приписами ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Статтею 206 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) унормовано, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (ч.1 ст.93 ЗК України).
Згідно з ч.1 ст.286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.
Відповідно до ч.1 ст.763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.
Згідно з ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Відповідно до ч.2 ст.291 ГК України договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу (приватизації) об`єкта оренди; ліквідації суб`єкта господарювання-орендаря; загибелі (знищення) об`єкта оренди.
Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України (ч.4 ст.291 ГК України).
Частиною 1 ст.631 ЦК України визначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Так, матеріалами справи та поясненнями сторін підтверджується, що 03 січня 2017 між ТОВ "КРАЄВИД АГРО" (позивач) як орендарем та ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" (відповідач) як суборендарем було укладено договір №03/01/17-ПО суборенди землі (далі - Договір суборенди).
Договір було укладено строком на 3 (три) роки.  Договір набирає чинності після підписання сторонами. (п.3.1). 
Передача земельних ділянок в суборенду здійснюється за актом їх приймання-передачі (п. 6.2). 
Дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено (п.п. 10.2). У разі зміни складу засновників (учасників) орендаря орендар має право розірвати даний договір в односторонньому порядку за одностороннім рішенням орендаря (односторонньої відмови орендаря від договору).
Пунктом 7.1 договору суборенди було визначено, що після припинення дії договору суборендар повертає протягом 5 календарних днів орендарю земельні ділянки у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав їх в суборенду, за винятком випадків погіршення стану земельних ділянок не з вини суборендаря.
Відповідно до акту приймання-передачі земельних ділянок у суборенду від 03.01.2017 року (додаток до договору суборенди землі № 03/01/17-ПО від 03.01.2017 року), орендарем передано, а суборендарем прийнято у строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення згідно з переліком (додаток №1 до договору) загальною площею 826,58 га.
01.08.2018 року   між позивачем та відповідачем укладена додаткова угода до договору суборенди землі 03/01/17-ПО від 03.01.2017 року, на підставі якої сторони погодили змінити умови договору суборенди в частині обчислення та виплати суборендної плати, а також оновили перелік земельних ділянок, які передаються в суборенду з 01.08.2018року. Сторони погодили пункт 4.1 статті 4 "Суборендна плата" викласти в наступній редакції: Суборендна плата вноситься суборендарем у безготівковій формі на поточний рахунок Орендаря. Розмір суборендної плати у рік розраховується з урахуванням розміру орендної плати згідно з договорами оренди землі та додатково ПДВ (з урахуванням ставки ПДВ, що чинна у відповідному році). Розмір суборендної плати з 01.08.2018 року та до кінця терміну дії договору становить 2926223,85 грн. в розрахунку на рік, з урахуванням ПДВ. Розмір суборендної плати на рік в розрахунку на один гектар з 01 серпня 2018 року становить 2950,13 гривень (без ПДВ).
Додатком №1 до додаткової угоди від 01.08.2018 року   до договору суборенди землі 03/01/17-ПО від 03.01.2017 року  сторонами погоджено оновлений перелік орендованих земельних ділянок, що передаються в суборенду, загальна площа яких становить 793,8665 га.
До вказаної площі земельних ділянок входили в тому числі вище перелічені земельні ділянки площею 184,0914 га.
19.05.2021 року позивач звертався до відповідача з вимогою за вих.№01/19-05, у якій, посилаючись на закінчення строку договору суборенди та факт неповернення відповідачем земельних ділянок, вимагав протягом семи днів з моменту отримання вимоги:- повернути земельні ділянки, передані в суборенду, в порядку визначеному договором;- у випадку наявності засіяних сільськогосподарських культур на орендованих земельних ділянках, надати інформацію про такі земельні ділянки, вид засіяних сільськогосподарських культур, а також інформацію про запланований час збирання урожаю.
В позовній заяві позивач стверджує, що відповідач, після закінчення строку (03.01.2021  року   включно) дії договору не повернув орендовані земельні ділянки позивачу. 
Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, вказує, що позивачем не надано доказів неповернення позивачу спірних земельних ділянок після припинення договору оренди. 
У відповідності до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Приписами ст. ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі ст. ст. 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Аргументи апелянта  на те, що пункти 7.1 та 9.4 договору-1 регламентують обов`язок відповідача повернути земельні ділянки  та строк їх повернення;  процедура повернення земель шляхом підписання відповідних актів – не погоджена та не передбачена; після збору врожаю восени 2020 року, відповідач сплатив суборендну плату за договором-1 по грудень 2020 року включно, дія цього договору закінчилась 03.01.2021 року;  дія договору-2 скінчилась 31.12.2021 року, отже відповідач не уповноважений в 2021 році на передачу спірних земель іншій особі, та не може відповідати за дії такої особи; відповідач повернув спірні ділянки та не користувався ними;  в матеріалах справи наявні докази обробітку спірних земель в травні-червні 2021 року двома підприємствами – ТОВ "КОЛОС" та ТОВ "КОМПАНІЯ "БОТІК", що спростовує твердження позивача про неповернення земель відповідачем; суд, на думку апелянта,  не взяв до уваги,  що  ТОВ "КОЛОС"  звільнило спірні земельні ділянки 07.09.2021 року (одну ділянку), 17-18 вересня (ще одне поле) та 01 жовтня 2021 року (залишкову частину), про що у справі наявні відповідні докази,  не приймаються з огляду на таке.
Так, позивачем долучено до матеріалів справи копію договору суборенди землі № 1-БР від 01.01.2020 року , укладеного з ТОВ "КОЛОС", за яким земельні ділянки, передані в суборенду ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ", передавалися останнім в наступну суборенду ТОВ "КОЛОС" та копію Довідки ТОВ "КОЛОС" №220/2 від 20.07.2021 року, за даними якої відповідно до договору суборенди землі №1-БР від 01.01.2020 року, укладеного між ТОВ "КОЛОС" та ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" в користуванні ТОВ "КОЛОС" перебувають земельні ділянки ТОВ "КРАЄВИД АГРО", які отримані в оренду ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" від ТОВ "КРАЄВИД АГРО" відповідно до договору суборенди №03/01/17-ПО від 03.01.2017 року та надані в оренду від ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" до ТОВ "КОЛОС" відповідно до вищезазначеного договору. Серед переліку земельних ділянок вказані земельні ділянки площею 184,0914 га в складі полів BV-BG820, BV-BG824, BV-BG828, BV-BG829, BVBG920:1. 6320480500:04:000:0045 площею 6,9109 га;2. 6320480500:04:000:0046 площею 8,6538 га;3. 6320480500:04:000:0047 площею 4,5763 га;4. 6320480500:04:000:0048 площею 4,1842 га;5. 6320480500:04:000:0053 площею 6,9036 га;6. 6320480500:04:000:0056 площею 7,0982 га;7. 6320480500:04:000:0061 площею 6,8662 га; 8. 6320480500:04:000:0151 площею 0,4594 га;9. 6320480500:04:000:0930 площею 8,0512 га;10. 6320480500:04:000:0932 площею 6,7783 га;11. 6320480500:04:000:0934 площею 7,5534 га;12. 6320480500:04:000:0984 площею 8,1214 га;13. 6320480500:04:000:1097 площею 6,7967 га;14. 6320480500:04:000:1098 площею 7,5496 га;15. 6320480500:04:000:1102 площею 8,6605 га;16. 6320480500:08:000:0043 площею 7,5417 га;17. 6320480500:08:000:0044 площею 7,6055 га;18. 6320480500:08:000:0045 площею 7,5817 га;19. 6320480500:08:000:0067 площею 8,26 га;20. 6320480500:08:000:0068 площею 7,7819 га;21. 6320480500:08:000:0069 площею 7,8004 га;22. 6320480500:08:000:0070 площею 8,0941 га;23. 6320480500:08:000:0071 площею 7,4104 га;24. 6320480500:08:000:0072 площею 7,8952 га;25. 6320480500:08:000:0073 площею 7,5919 га;26. 6320480500:08:000:0075 площею 7,3649 га.
Отже, вказаними  доказами підтверджується факт використання спірних земельних ділянок ТОВ "КОЛОС" на підставі договору суборенди землі № 1-БР від 01.01.2020 року, та, зокрема станом на 20.07.2021 року  (дата складення довідки ТОВ "КОЛОС" №220/2 про використання спірних земельних ділянок), що підтверджує неповернення відповідачем спірних земельних ділянок позивачу після припинення строку дії договору суборенди землі №03/01/17-ПО від 03.01.2017 року. 
У відповідності до ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.
ТОВ "КРАЄВИД АГРО" заявляє про нездійснення ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" заходів з повернення суборендованих земельних ділянок, та відповідно про відсутність доказів, що могли б підтвердити виконання ФГ "ПОДОЛІВСЬКЕ" обов`язку з повернення земельних ділянок та/або спроби відповідача повернути земельні ділянки чи вжиття інших заходів щодо належного виконання зобов`язання з повернення земельних ділянок. 
Окрім того,  відповідачем до матеріалів справи не було надано доказів повернення позивачу спірних земельних ділянок.
 Також, не приймаються аргументи апелянта на те, що позов не підлягав задоволенню, як зазначає апелянт, в силу заборони суперечливої поведінки позивача (заявлення позову на підставі обставин, що суперечать обставинам, про які твердив той самий позивач у  справі № 922/4278/21) та в силу грунтування  позову на негативному доказуванні (в матеріалах справи відсутні докази неповернення земель, як то – докази порушення відповідачем гіпотетичної процедури повернення земель, а сам позов грунтується на правових позиціях того самого відповідача, заявлених ним в інших справах).
          Так, у правових висновках, викладених у постанові Верховного  Суду від 22.02.2022 року у справі №904/6293/20 вказано на те, що   добросовісність є однією із основоположних засад цивільного законодавства (пункт 6  статті 3 Цивільного кодексу України). Принцип добросовісності передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав.  Дії учасників цивільних та корпоративних відносин мають відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.  Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб.  У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16 зазначено, що в праві України доктрина venire contra factum proprium (заборона суперечливої поведінки) проявляється, зокрема, у кваліфікації певних поведінкових актів (так званих конклюдентних дій) особи, та базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці), в основі якої - принцип добросовісності.  Поведінка є такою, що суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, якщо вона не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона правовідносин розумно покладалася на ці заяви чи попередню поведінку.  Конституційний Суд України у Рішенні від 28 квітня 2021 року N 2-р(ІІ)/2021 вказав, зокрема, таке:  "словосполуку" а також зловживання правом в інших формах", слід тлумачити та застосовувати не відокремлено від інших приписів права, а в їх посутньому взаємозв`язку з нормами Кодексу, насамперед із тими, що містяться в його статтях 3, 12, 13. Унаслідок цього, на думку Конституційного Суду України, учасник цивільних відносин у разі потреби за допомогою відповідної консультації зможе розумно передбачити, які його дії можуть бути в подальшому кваліфіковано як недобросовісні та такі, що порушують межі здійснення цивільних прав, зокрема у формі зловживання правом, та якими можуть бути юридичні наслідки таких дій" (абзац другий підпункту 3.6 пункту 3 мотивувальної частини);  частина третя статті 13 та частина третя статті 16 Кодексу мають на меті стимулювати учасників цивільних відносин до добросовісного та розумного здійснення своїх цивільних прав, тому що ця мета є правомірною (легітимною) (абзац третій підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини).  Крім того, на думку Конституційного Суду України, тлумачення та застосування судами джерел цивільного права у будь-якому разі має ґрунтуватися на таких засадах цивільного законодавства, як справедливість, добросовісність і розумність (абзац третій підпункту 3.5 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 23 квітня 2020 року N 2-р(ІІ)/2021). У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.04.2019 у справі № 390/34/17 зроблено висновок про те, що добросовісність (пункт 6  статті 3 Цивільного кодексу України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) ґрунтується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Цей висновок був застосований у пункті 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 461/9578/15-ц (провадження № 14-175 цс 20).
Разом з цим, доказів вчинення позивачем поведінки,   що суперечить добросовісності та чесній діловій практиці (якщо вона не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона правовідносин розумно покладалася на ці заяви чи попередню поведінку), апелянтом не надано та матеріали справи не містять. 
        Так само,  не приймаються аргументи апелянта на те, що постановою Східного апеляційного господарського суду  від 16.01.2024 року у справі № 922/3734/21, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 17.04.2024 року, вирішено питання щодо відмови в праві власності ТОВ "КОЛОС" на врожай соняшника, який вирощувався на земельних ділянках, що є спірними  за період у даній справі; постановою Східного апеляційного господарського суду  від 22.01.2024 року у справі № 922/4278/21, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 17.04.2024 року, вирішено питання щодо стягнення неустойки за користування тим самим відповідачем за спірний період земельними ділянками, але за винятком спірних у даній справі; у справі № 922/4278/21 той самий позивач наголосив, що виключає частину земель, переданих за договором-1, з бази розрахунку неустойки за неповернення земель після 03.01.2021 року, оскільки  земельні ділянки навесні 2021 року виявились вільними від посівів, та до їх використання приступив сам позивач; у справі № 922/3734/21  встановлено, що з весни 2021 року вказані ділянки (спірні у даній справі) оброблялись ТОВ "КОЛОС". 
         Позовні вимоги щодо стягнення подвійної неустойки у справі №922/4278/21 були заявлені позивачем лише на частину земельних ділянок, а саме на площу 557,9356 га (за переліком, вказаним у позовній заяві). 
        Разом з тим, на іншу частину земельних ділянок площею 184,0914 га (за переліком, вказаним у позовній заяві), у межах справи №922/4278/21 позовні вимоги про стягнення подвійної неустойки ТОВ "КРАЄВИД АГРО" не заявлялися та судами не розглядалися.
       При розрахунках неустойки в розмірі подвійної суборендної плати позивач керується періодом з 09.01.2021року  (строк дії  договору 03.01.2021 року включно, земельні ділянки мають бути повернуті протягом п`яти днів) по 05.11.2021 року відносно площі 504,9872 га із застосуванням розміру суборендної плати саме в розмірі 8,77 грн. з ПДВ за 1 день за 1 га. Так, ТОВ "КРАЄВИД АГРО" розраховує позовні вимоги на площу 184,914 га за наступною формулою: 184.914 га * 8,77 грн. з ПДВ за 1 день за 1 га * 274 дні (кількість днів з 05.02.2021 року по 05.11.2021) * 2 = 884735,90 грн. 
Розрахунок суми орендної плати за 1 день за 1 га розраховано за формулою 2435990,52 грн (загальний розмір суборендної плати за рік за умовами додаткової угоди від 01.01.2020)/760,7352 га (загальна погоджена сторонами площа земельних ділянок за умовами додаткової угоди від 01.01.2020)/365 днів (кількість днів у році) = 8,77 грн. 
Судом апеляційної інстанції  здійснено перевірку розрахунку позивача та встановлено, що його здійснено  арифметично вірно, у зв`язку з чим, позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення.    
       Отже, висновки місцевого       господарського суду про задоволення позову   відповідають  принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1            статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржників                 та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі “Проніна проти України” (Рішення Європейського суду з прав людини                 від 18.07.2006 року). 
Зокрема, Європейський суд з прав людини                 у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 ст.        6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. 
Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.           6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. 
Апелянту   було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків господарського суду першої інстанції.
Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року)
Апелянту       була надана можливість спростувати достовірність доказів і заперечити проти їх використання.
Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).
Отже, на думку колегії суддів, під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені господарським судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права. 
          Керуючись ст. ст.    269,   ч.1 ст. 275,   ст. 282  Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  представника Фермерського господарства "Подолівське"– адвоката Сергієнко К.С.     залишити без задоволення.  
        Рішення     господарського суду Харківської     області від 18.06.2024  року у справі №922/360/24     залишити без змін. 
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття  і може бути оскаржена  у касаційному порядку  до Верховного Суду у строк протягом двадцяти днів  з дня її проголошення, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.
          Повний текст постанови складено 20.09.2024 року.
Головуюча    суддя                                                                    О.І. Терещенко

Суддя                                                                                           П.В. Тихий  

Суддя                                                                                           О.В. Плахов