ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року 
м. Київ
справа № 300/4167/23
адміністративне провадження № К/990/41990/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді - Мацедонської  В.  Е.,
суддів: Білак  М.  В., Губської  О.  А.,
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2023 року (суддя Главач  І.  А.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14  листопада 2023  року (головуючий суддя Сеник  Р.  П., судді: Онишкевич  Т.  В., Судова- Хомюк Н. М. ),
І. Суть спору
У липні 2023 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), у якому просив:
- визнати протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо невірного обрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 10  серпня 2017 року по 28  лютого 2018 року;
- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 10  серпня 2017 року по 28  лютого 2018 року в сумі 27  142,56 грн. 
На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що Івано-Франківським окружним адміністративним судом та Восьмим апеляційним адміністративним судом у справі №  300/1878/21 вирішувалось питання права позивача на нарахування та виплату «поточної» індексації грошового забезпечення за період проходження служби. У свою чергу, питання розрахунку суми індексації грошового забезпечення, яка належить до виплати судами не розглядалась, оскільки це відноситься до дискреційних повноважень відповідача. Однак, відповідачем невірно було здійснено розрахунок суми індексації за період з 10  серпня 2017 року по 28  лютого 2018 року.
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по особовому складу) від 06  серпня 2020  року №  169-РС ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за підпунктом «а» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із закінченням строку контракту).
Відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 07  серпня 2020  року №  218 ОСОБА_1 вважати таким, що 09  серпня 2020  року справи та посаду здав, з 09  серпня 2020  року виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2021 року у справі №  300/1878/21 позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати з 10  серпня 2017  року по 01 листопада 2018 року ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення, із застосуванням базових місяців - січня 2008 року та березня 2018 року. Зобов`язано ВЧ НОМЕР_1  нарахувати та виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 10  серпня 2017  року по 01  листопада 2018 року, з визначенням базових місяців - січень 2008 року та березень 2018 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2022  року апеляційну скаргу ВЧ НОМЕР_1 задоволено. Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2021 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_1 про визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати з 10 серпня 2017 року по 01 листопада 2018 року ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення, із застосуванням базових місяців - січня 2008 року та березня 2018 року та зобов`язання ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 10 серпня 2017 року по 01 листопада 2018 року, з визначенням базових місяців - січня 2008 року та березня 2018 року скасовано та прийнято постанову, якою у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено. У решті рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2021 року залишено без змін.
З огляду на те, що фактично постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2022  року у справі №  300/1878/21 позивачу було відмовлено у частині здійснення перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення за період з 10 серпня 2017 року по 01  листопада 2018 року, позивач звернувся з цим позовом за захистом порушених, на його думку, прав та інтересів.
ІІІ. Рішення судів попередніх інстанцій та мотиви їх ухвалення
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26  вересня 2023  року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14  листопада 2023 року, закрито провадження у справі №  300/4167/23 за позовом ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення дій.
Закриваючи провадження у цій справі, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що достатньою та необхідною правовою підставою для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є одночасна сукупність наступних умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили. У зв`язку із наявністю судового рішення у тотожній справі №  300/1878/21, яке набрало законної сили, наявні підстави для закриття провадження у справі №  300/4167/23 на підставі пункту 4 частини першої статті 238 КАС України.
ІV. Провадження в суді касаційної інстанції
12 грудня 2023 року ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26  вересня 2023  року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14  листопада 2023  року.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27 грудня 2023  року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою на підставі частини другої статті 328 КАС України.
V. Касаційне оскарження
У касаційній скарзі представник позивача просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, а справу направити для продовження розгляду до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.
На обґрунтування вимог скаржник стверджує, що у справі №  300/1878/21 судами вирішувалось питання щодо права позивача на отримання індексації грошового забезпечення за період з 10  серпня 2017 року по 28  лютого 2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січня 2008 року. Однак у цій справі, як стверджує скаржник, предметом спору є правильність розрахунку суми індексації грошового забезпечення у грошовому еквіваленті за період з 10  серпня 2017 року по 28  лютого 2018 року  включно. На думку представника позивача, ця справа та справа №  300/1878/21 не є тотожними.
Також скаржник зауважив, що відповідно до пункту 13 Порядку №  1078 спори з питань індексації грошових доходів підлягають розгляду в судовому порядку, питання обчислення суми індексації може бути предметом судового контролю, а позовні вимоги щодо правильності їх обчислення можуть бути заявлені окремим позовом. 
Відповідач подав відзив на касаційну скаргу, у якому просить відмовити у її задоволенні, рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін. Зазначає, що судом вже розглядалось питання розрахунку суми індексації грошового забезпечення за період з 10  серпня 2017 року по 28  лютого 2018  року у справі №  300/1878/21, за результатами якого прийнято судове рішення, яке набрало законної сили.
VІ. Релевантні джерела права й акти їх застосування.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист визначеним шляхом.
Пунктом 4 частини першої статті 238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №  1078 (далі - Порядок №1078).
Пунктом 1-1 Порядку №  1078 установлено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01 січня 2016 року).
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06  лютого 2003  року №  491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
За змістом абзацу 5 пункту 2 Порядку №  1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема грошове забезпечення військовослужбовців.
Питання про те, як саме визначається сума індексації, регулювалося абзацом 6 пункту 4 Порядку №  1078, а з 15  березня 2018  року врегульоване абзацом 5 цього ж пункту, норми яких є тотожними і передбачають, що сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
Пункт 5 Порядку №  1078 застосовується з 01  грудня 2015  року у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09  грудня 2015  року №  1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - Постанова №1013).
Так, абзац 1 пункту 5 Порядку №  1078 у вказаній редакції передбачав, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Цей же абзац діяв з 15  березня 2018  року до 01  квітня 2021 року у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 28  лютого 2018 року №  141 «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення» (далі - Постанова №  141) і встановлював, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Абзац 2 пункту 5 Порядку №  1078 застосовується з 01 грудня 2015  року дотепер у редакції Постанови №  1013 і передбачає, що обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Абзац 3 пункту 5 Порядку №  1078 застосовувався з 01  грудня 2015  року у редакції Постанови №  1013 і передбачав, що сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Цей же абзац з 15  березня 2018  року дотепер діє у редакції Постанови №  141 та передбачає, що сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Абзац 4 пункту 5 Порядку №  1078 застосовується з 01  грудня 2015  року дотепер у редакції Постанови №  1013 і встановлює таке правило: якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
Абзац 5 пункту 5 Порядку №  1078 застосовувався з 01  грудня 2015  року до 01  квітня 2021  року у редакції Постанови №  1013 і передбачав, що у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Абзац 6 пункту 5 Порядку №  1078 діяв з 01  грудня 2015  року у редакції Постанови №  1013 і передбачав, що до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
Цей же абзац з 15  березня 2018  року до 01  квітня 2021  року діяв у редакції Постанови №  141 і передбачав, що до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
Пункт 10-2 Порядку №  1078 у редакції Постанови №  1013 застосовувався з 01  грудня 2015  року до 01  квітня 2021  року та передбачав, що для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.
VІІ. Висновки Верховного Суду
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, Суд зазначає таке.
Зазначена у пункті 4 частини першої статті 238 КАС України підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті та остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.
Необхідно зауважити, що відповідно до наведеної норми тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.
Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.
Визначаючи підстави позову, як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
У постанові від 09  жовтня 2018  року у справі №  809/487/18 Верховний Суд зазначив, що підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову; це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем і відповідачем спірних правовідносин. Отже, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин і фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.
Таким чином, достатньою та необхідною правовою підставою для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 238 КАС України є одночасна сукупність таких умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність в іншій справі постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи і які набрали законної сили.
Спірним є питання наявності в межах двох справ (№300/1878/21 та №300/4167/23) одночасної сукупності вказаних умов для закриття провадження у справі, що розглядається.
Як установлено судами попередніх інстанцій, позивач уже звертався до суду з адміністративним позовом до ВЧ НОМЕР_1 , з вимогами:
- визнати протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати йому індексації грошового забезпечення за період з 10  серпня 2017 року по 28  лютого 2018  року із визначенням базового місяця січня 2008 року та за період з 01  березня 2018  року до 09  серпня 2020  року без врахування абзаців 4-6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17  липня 2003  року №  1078; 
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити індексацію грошового забезпечення за вказані період з 10  серпня 2017 року по 28  лютого 2018  року із визначенням базового місяця січня 2008 року та за період з 01  березня 2018  року до 09  серпня 2020  року з урахуванням абзаців 4-6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17  липня 2003  року №  1078.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2021 року у справі № 300/1878/21 позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати з 10 серпня 2017  року по 01 листопада 2018 року ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення, із застосуванням базових місяців - січня 2008 року та березня 2018 року. Зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 10 серпня 2017 року по 01  листопада 2018 року, з визначенням базових місяців - січень 2008 року та березень 2018 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
У подальшому, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2022 року апеляційну скаргу ВЧ НОМЕР_1 задоволено. Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2021 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_1 про визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати з 10 серпня 2017 року по 01 листопада 2018 року ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення, із застосуванням базових місяців - січня 2008 року та березня 2018 року та зобов`язання ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 10  серпня 2017 року по 01 листопада 2018 року, з визначенням базових місяців - січня 2008 року та березня 2018 року скасовано та прийнято постанову, якою у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено. У решті рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2021 року залишено без змін.
Не погодившись із зазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою. Проте ухвалою Верховного Суду від 19 квітня 2022 року відмовлено у відкритті касаційного провадження.
У касаційній скарзі у справі №  300/4167/23 позивач зазначає про нетотожність позову у цій справі та справі №  300/1878/21, адже у цьому випадку позовні вимоги стосуються виплати не «поточної індексації», а індексації грошового забезпечення, виходячи з фіксованої величини, згідно з вимогами абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №  1078. Крім того, скаржник посилається на те, що спірним питанням у цій справі є невірний розрахунок індексації грошового забезпечення. На думку позивача, сума індексації грошового забезпечення, яка невірно була обрахована відповідачем за період з 10  серпня 2017 року по 28  лютого 2018  року становить 27  142,56 грн.
Суд звертає увагу, що Порядок №  1078 дійсно передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу: «поточної» та «індексації-різниці». Суми цих індексацій можуть нараховуватися і одночасно, і окремо одна від одної.
Щодо «поточної індексації», то право працівника на її отримання виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01  січня 2016  року встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку №  1078). Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 2, 5 пункт 4 Порядку №  1078).
Щодо «фіксованої» суми індексації, то слід зазначити, що Порядок №  1078 такого поняття не містить. Указаний термін закріплено у Додатку 4 до Порядку №  1078, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13  червня 2012  року, де було наведено приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації. Проте Постановою №  1013 цей Додаток був викладений у новій редакції і з 01  грудня 2015  року у цьому Додатку, як і в цілому Порядку №  1078 поняття «фіксованої» суми індексації не використовується.
Водночас з 01  грудня 2015  року в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №  1078 по суті йде мова про поняття «індексація» як різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.
Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку №  1078 у редакціях, які застосовувалися з 01  грудня 2015  року до 01  квітня 2021  року, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме: сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3); сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).
Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 додатково указує, що ця сума індексації - різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.
Такий правовий підхід відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23  березня 2023  року у справі №  400/3826/21, від 29  березня 2023  року у справі №  380/5493/21 та від 14 вересня 2023  року у справі №  120/8306/22 з подібними правовідносинами.
Виходячи зі змісту принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі в адміністративному судочинстві саме на суд покладається обов`язок визначити характер спірних правовідносин і зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі позовних вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів для виявлення та витребування доказів.
Як вбачається зі змісту наведених судових рішень у справі №300/1878/21, у межах розгляду цієї справи, вирішено питання про право позивача на нарахування і виплату поточної індексації грошового забезпечення у період з 10  серпня 2017  року по 28  лютого 2018  року. Однак суди не досліджували питання наявності права, розміру, механізму розрахунку щомісячної фіксованої індексації (індексації-різниці) грошового забезпечення позивача, відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №  1078.
Повертаючись до обставин справи, що розглядається, Суд констатує, що предметом позову у ній є саме питання розрахунку фіксованої щомісячної індексації (індексації-різниці) грошового забезпечення позивача у період з 10  серпня 2017  року по 28  лютого 2018  року та її розмір. Отже, дослідженню у цій справі підлягає питання наявності у позивача права на отримання індексації грошового забезпечення у період з 10  серпня 2017  року по 28  лютого 2018  року, виходячи з фіксованої величини, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, яка передбачена зазначеними положеннями Порядку №  1078.
Позивач в касаційній скарзі наголошує, що предметом спору у цій справі є також правильність розрахунку суми індексації грошового забезпечення у грошовому еквіваленті за спірний період.
Указане не було предметом правової оцінки судами у справі №300/1878/21, оскільки перевірка правильності нарахованих відповідачем позивачу сум індексації грошового забезпечення, з урахуванням абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №  1078, не здійснювалася.
Крім того, Верховний Суд звертає увагу, що згідно з пунктом 13 Порядку №1078 спори з питань індексації грошових доходів підлягають розгляду в судовому порядку.
Відтак питання обчислення суми індексації грошових доходів громадян може бути предметом судового контролю, а позовні вимоги щодо правильності їх обчислення можуть бути заявлені окремим позовом.
При цьому моментом виникнення спірних правовідносин буде ймовірне порушення прав позивача після виплати позивачем індексації грошового забезпечення, з розміром якого останній не погоджується.
Така правова позиція неодноразово була висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 31  січня 2023 року у справі №  340/3391/22, від 13  березня 2023 року у справі №  560/11003/22, від 07 вересня 2023 року у справі №  380/14610/22 та багатьох інших, і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від неї.
Таким чином, судами попередніх інстанцій в цій справі здійснено неправильний порівняльний аналіз підстав і обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги у справі, що розглядається, та у справі №300/1878/21.
Пунктом 2 частини першої статті 349 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Згідно з частиною четвертою статті 353 КАС України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
З огляду на зазначене Суд уважає передчасним висновок судів попередніх інстанцій про наявність підстав для закриття провадження в справі, а тому касаційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції скасувати з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
З огляду на відсутність понесених судових витрат та результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають. 
Керуючись ст. 341, 345, 349, 353, 356, 359 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.
Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2023  року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14  листопада 2023  року скасувати.
Справу направити до Івано-Франківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Судові витрати розподілу не підлягають.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя                                                                                В.  Е.  Мацедонська
Судді                                                                                                    В.  М.  Білак
          О.  А.  Губська