УХВАЛА
 
16 вересня 2024 року
м. Київ
справа № 1313/665/2012
провадження № 61-8838 ск24
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» на постанову Львівського апеляційного суду від 15 травня 2024 рокуу справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «КГК», треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Європа-Контакт», товариство з обмеженою відповідальністю «Гал-Леобуд», про визнання недійсними рішень, за зустрічним позовом приватного підприємства «КГК» до ОСОБА_1 про визнання права власності, та за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Європа-Контакт», товариства з обмеженою відповідальністю «Гал-Леобуд» до приватного підприємства «КГК» про визнання права власності,
ВСТАНОВИВ :
Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 24 лютого 2012 року мирову угоду від 20 лютого 2012 року, укладену між ОСОБА_1 , ПП «КГК», ТОВ «Фірма «Європа-Контакт» і ТОВ «Гал-Леобуд» визнано на таких умовах: сторони цієї мирової угоди дійшли згоди про внесення змін до протоколу загальних зборів засновників ПП «КГК» від 25 жовтня 2011 року шляхом виключення ТОВ «Фірма Європа-Контакт» і ТОВ «Гал-Леобуд» з числа осіб, що вступають до складу учасників ПП «КГК» і вносять своє майно у статутний фонд підприємства. Визнано за ПП «КГК» право власності на таке нерухоме майно: нежитлове приміщення за адресою: місто Львів, вулиця Кавалерідзе, 2, літ. «Б-1», площею 22,7 кв. м; нежитлове приміщення за адресою: місто Львів, вулиця Драгана, 1, літ. «Б-1», площею 42,9 кв. м; нежитлове приміщення за адресою: місто Львів, проспект Червоної Калини, 109, літ. «Б- 1», площею 118,4 кв. м; нежитлове приміщення за адресою: місто Львів, проспект Червоної Калини, 94, літ. «Б-1», площею 27,9 кв. м; нежитлове приміщення за адресою: місто Львів, вулиця Наукова, 29, літ. «В-1», площею 57,4 кв. м; нежитлове приміщення за адресою: місто Львів, вулиця Чернівецька, 9, літ. «В-1», площею 58,7 кв. м; нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , літ. «Б-1», площею 60 кв. м; нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , літ. «Б-1», площею 54,8 кв. м; нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , літ «Б-1»; нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , літ. «Б-1», площею 54 кв. м; нежитлове приміщення за адресою: місто Львів, вулиця Тарнавського, 109, літ. «Б-1», площею 94,8 кв. м; нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , літ. «Б- 1», площею 42,6 кв. м; нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , літ. «Г-1», площею 49,2 кв. м; нежитлове приміщення за адресою: місто Львів, вулиця Городоцька, 321, літ. «В-1», площею 49,6 кв. м; нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_5 , літ. «Б-1», площею 31,3 кв. м; нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_6 , літ. «Б-1», площею 28 кв. м. Визнано за ТОВ «Фірма «Європа-Контакт» право власності на: нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , площею 147,3 кв. м; нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_7 , площею 2 974,9 кв. м. Визнано за ТОВ «Гал-Леобуд» право власності на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_8 , площею 366,9 кв. м. Судові витрати, сплачені учасниками процесу, віднесено на осіб, які їх сплатили. Провадження у справі закрито.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 26 травня 2023 року поновлено Львівській міській раді строк на апеляційне оскарження ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 24 лютого 2012 року, відкрито апеляційне провадження у цій справі за апеляційною скаргою Львівської міської ради.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 03 липня 2023 року поновлено ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 24 лютого 2012 року, відкрито апеляційне провадження у цій справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 .
Постановою Львівського апеляційного суду від 15 травня 2024 року (повний текст якої складений 27 травня 2024 року) апеляційні скарги Львівської міської ради та                 ОСОБА_2 задоволено. Ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 24 лютого 2012 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 04 липня 2024 року відкрито касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 15 травня 2024 року та витребувано справу із суду першої інстанції.
10 серпня 2024 року АТ «Комерційний інвестиційний банк», яке не брало участі в справі, але вважає, що суд вирішив питання про його права та інтереси, подало до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 15 травня 2024 року із урахуванням заперечень на ухвалиЛьвівського апеляційного суду від 26 травня та 03 липня 2023 року після закінчення строку на касаційне оскарження, у якій просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду                         від 26 серпня 2024 року касаційну скаргу АТ «Комерційний інвестиційний банк» передано судді-доповідачу Білоконь О. В. та визначено суддів, які входять до складу колегії: Осіян О. М., Сакара Н. Ю.
Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
Згідно з положеннями частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Щодо пропуску строку на касаційне оскарження
Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України, строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Частиною першою статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
Як на підставу пропущення строку заявник посилається на те, що строк пропущений з поважних причин, оскільки участі у справі заявник не брав, але оскаржуваним судовим рішенням апеляційного суду було вирішено питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки. Вказує, що протокольною ухвалою Львівського апеляційного суду від 15 травня 2024 року у задоволенні клопотання про вступ у справу як третьої особи відмовлено. В цей же день прийнято оскаржувану постанову. 04 липня 2024 року адвокат заявника подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи, а 22 липня 2024 року заяву про видачу копії оскаржуваної постанови, яку станом на день подання касаційної скарги не надано.
Наведені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення не можна визнати поважними з огляду на таке. 
Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, суд має виходити з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними лише у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження було зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали своєчасному зверненню з такою скаргою.
Водночас особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно строків подання, форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо доведення поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, що є проявом добросовісного користування процесуальними правами.
Повний текст постанови Львівського апеляційного суду від 15 травня 2024 року складений 27 травня 2024 року та оприлюднений в Єдиному державному реєстрі судових рішень 30 травня 2024 року, касаційна скарга подана 10 серпня 2024 року, тобто після спливу більше двох місяців з дня складення повного судового рішення. Доступ до цього реєстру є загальнодоступним та безкоштовним, отже, у                            АТ «Комерційний інвестиційний банк» не було перешкод у ознайомленні зі змістом прийнятої постанови і подачі касаційної скарги у розумний строк, враховуючи, що заявник був обізнаний про це судове провадження та дату прийняття оскаржуваної постанови, оскільки у тексті касаційної скарги зазначає, що 15 квітня 2024 року через підсистему «Електронний суд» звертався із заявою про вступ у справу як третя особа, у задоволенні якої відмовлено протокольною ухвалою 15 травня     2024 року.
Суду не надано логічного пояснення, які об`єктивні перешкоди заважали заявнику ознайомитись із оскаржуваною постановою в суді або із Єдиного державного реєстру судових рішень, починаючи з 30 травня 2024 року та звернутись із касаційною скаргою в строки визначені ЦПК України. 
Посилання заявника на ознайомлення з матеріалами справи лише 04 липня               2024 року та подачу 22 липня 2024 року заяви про отримання копії оскаржуваної постановине може вважатися поважною причиною пропуску строку для подання касаційної скарги, оскільки визначений ЦПК України строк звернення із касаційною скаргою сплив 26 червня 2024 року. 
Отже, наведені в клопотанні підстави поновлення процесуального строку не можна вважати поважними, оскільки вони не є такими, що об`єктивно унеможливили дотримання строків на подачу касаційної скарги, передбачених ЦПК України. 
Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ,               від 3 квітня 2008 року).
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За таких обставин, на підставі частини третьої статті 393 ЦПК України касаційну скаргу слід залишити без руху та роз`яснити заявнику про необхідність надання доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку або навести інші підстави для поновлення строку та надати відповідні докази.
Щодо сплати судового збору
У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником сплачено судовий збір за подання касаційної скарги у меншому розмірі ніж передбачено законодавством.
Заявнику необхідно врахувати, що згідно з підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на ухвалу суду юридичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вказане правило застосовується судом касаційної інстанції і при оскарженні постанови суду апеляційної інстанції, яка прийнята за результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції.
Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік»              з 01 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3 028,00 грн.
Враховуючи наведене, судовий збір за подання касаційної скарги становить 3 028,00 грн.
Заявником сплачено 1 287,60 грн (квитанція від 09 серпня 2024 року № 1990-7506-2805-9087), тому необхідно доплатити судовий збір у розмірі 1 740,40 грн.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/                  Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Оскільки подана касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, та після закінчення строку на касаційне оскарження, її слід залишити без руху та запропонувати заявнику усунути недоліки.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, 
УХВАЛИВ :
Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 15 травня 2024 року неповажними.
Касаційну скаргу акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» на постанову Львівського апеляційного суду від 15 травня 2024 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                    О. В. Білоконь