ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/1366/24                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Анжеліка БАБИЧ

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  03 липня 2024 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                               Оксененка О.М.,
суддів:                                                     Мельничука В.П.,
                                                          Шведа Е.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області, в якому просив суд: 
- визнати протиправною бездіяльність, яка полягає у ненаданні йому довідки про суддівську винагороду для перерахунку з 01.01.2024 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, розраховану виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 3028 грн згідно з абзацу 4 статті 7 Закону України від 09.11.2023 №3460-ІХ «Про Державний бюджет України на 2024 рік»;
- зобов`язати відповідача видати йому довідку про суддівську винагороду для перерахунку з 01.01.2024 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, розраховану виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 3028 грн згідно з абзацу 4 статті 7 вказаного Закону;
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Законом з 01.01.2024 встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у сумі 3028 грн, тому суддівська винагорода має розраховуватись із вказаного розміру прожиткового мінімуму. Однак, не зважаючи на викладене, відповідач всупереч законодавству відмовив у видачі довідки.  
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2024 року позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області щодо підготовки і надання ОСОБА_1 довідки про суддівську винагороду для перерахунку з 01.01.2024 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, розраховану виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 3028,00 грн згідно з абз.4 статті 7 Закону України від 09.11.2023 №3460-ІХ «Про Державний бюджет України на 2024 рік».
Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області підготувати і надати судді у відставці ОСОБА_1 (довідку про суддівську винагороду для перерахунку з 01.01.2024 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, розраховану виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 3028,00 грн згідно з абз.4 статті 7 Закону України від 09.11.2023 №3460-ІХ «Про Державний бюджет України на 2024 рік». У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскільки законодавець чітко передбачив, що для визначення посадових окладів усіх суддів застосовується розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, установлений на 01 січня відповідного календарного року, який становить 2102 гривні, тому підстави для задоволення позовних вимог.
У відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено про те, що оскільки прийнято статтю 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII в редакції, яка визначає базу обрахунку суддівської винагороди, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а не прожиткового мінімуму працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, тому указана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, відтак суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом України «Про судоустрій і статус суддів».
Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням від 19.05.2020 №1400/0/15-20 Вища рада правосуддя звільнила ОСОБА_1 з посади судді Придніпровського районного суду міста Черкаси у зв`язку з поданням заяви про відставку.
Як наслідок, згідно з наказом Придніпровського районного суду міста Черкаси від 20.05.2020 №2-о позивач відрахований зі штату суддів Придніпровського районного суду м.Черкаси з 20.05.2020 у зв`язку із звільненням з посади судді у відставку.
При цьому, 22.05.2020 відповідач видав позивачу довідку №04-997/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 20.05.2020, згідно з якою його суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, становить 104049,00 грн, у тому числі: посадовий оклад - 69366,00 грн; доплата за вислугу років (50%) - 34683,00 грн.  
19 січня 2024 року позивач звернувся заявою до відповідача, в якій просив видати довідку про суддівську винагороду для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2024, розраховану виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 3028 грн, згідно з частиною четвертою статті 7 Закону України від 09.11.2023 №3460-ІХ «Про Державний бюджет України на 2024 рік», яка становить 149886 грн, у т. ч. посадовий оклад - 99924 грн, доплата за вислугу років 50% - 49962 грн.
Листом від 26.01.2024 №04-314/24 відповідач повідомив, що розмір посадового окладу судді на 2024 рік розраховується відповідно до абз.5 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» та складає 2102 грн, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді. Відповідно до штатних розписів на 2023-2024 роки Придніпровського районного суду м.Черкаси посадовий оклад працюючого судді станом на 01.01.2023 та на 01.01.2024 складає 63060 грн, тому відсутні правові підстави для видачі довідки для перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці з посадовим окладом, розрахованим з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого з 01.01.2023 у розмірі 2684 грн, з 01.01.2024 у розмірі 3028 грн.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідач протиправно не видав позивачу довідку про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2024, розраховану виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 3028 грн згідно з абз.4 статті Закону України №3460-IX, тому наявні підстави для зобов`язання відповідача видати йому довідку про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2024 (дати, заявленої у позовній заяві), розраховану виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 3028 грн згідно з абз.4 статті Закону України №3460-IX.
Колегія суддів не погоджується у повній мірі з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів, забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII).
Відповідно до частини першої статті 142 Закону № 1402-VI судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.
Згідно з частиною третьою статті 142 Закону № 1402-VI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2 % грошового утримання судді.
У силу вимог частин четвертої та п`ятої статті 142 Закону № 1402-VI у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.
З вищевикладеного вбачається, що розмір отримуваного суддею у відставці щомісячного довічного грошового утримання залежить від розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Водночас у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.
При цьому, статтею 4 Закону № 1402-VIII закріплено, що судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та Законом. Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
У свою чергу, згідно з частиною першою ст.135 Закону № 1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини третьої ст. 135 Закону № 1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 9 листопада 2023 року №3460-IX (далі - Закон №3460-IX) установлено, що з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень,  а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень; працездатних осіб - 3028 гривень; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів, - 2102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури, - 1600 гривень; осіб, які втратили працездатність, - 2361 гривня.
З матеріалів справи вбачається, що 19 січня 2024 року позивач звернувся заявою до відповідача, в якій просив видати довідку про суддівську винагороду для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2024, розраховану виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 3028 грн, згідно з частиною четвертою статті 7 Закону України від 09.11.2023 №3460-ІХ «Про Державний бюджет України на 2024 рік», яка становить 149886 грн, у т. ч. посадовий оклад - 99924 грн, доплата за вислугу років 50% - 49962 грн.
Листом від 26.01.2024 №04-314/24 відповідач повідомив, що розмір посадового окладу судді на 2024 рік розраховується відповідно до абз.5 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» та складає 2102 грн, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді. Відповідно до штатних розписів на 2023-2024 роки Придніпровського районного суду м.Черкаси посадовий оклад працюючого судді станом на 01.01.2023 та на 01.01.2024 складає 63060 грн, тому відсутні правові підстави для видачі довідки для перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці з посадовим окладом, розрахованим з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого з 01.01.2023 у розмірі 2684 грн, з 01.01.2024 у розмірі 3028 грн.
Тобто, спір у цій справі виник у зв`язку з обчисленням суддівської винагороди позивача, виходячи з установленого у статті 7 №3460-IX прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, розмір якого становить 2102,00 грн.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.
До працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку.
У змісті наведеної норми Закону України «Про прожитковий мінімум» закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких визначається прожитковий мінімум.
Судді до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо, не віднесені.
Водночас, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», разом із встановленням станом на 01 січня 2021 року прожиткових мінімумів, у тому числі, для працездатних осіб в розмірі 2270,00 грн, був введений такий новий вид прожиткового мінімуму, як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді», розмір якого становить 2102,00 грн.
До 2021 року для розрахунку базового розміру посадового окладу судді застосовувався прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлювався на 01 січня відповідного календарного року, як це передбачено статтею 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Варто зазначити, що зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди у період, про який йдеться у позовній заяві (травень 2021 року), а також до Закону України «Про прожитковий мінімум» щодо визначення прожиткового мінімуму не вносилися, тому законних підстав для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 01 січня календарного року для цілей визначення суддівської винагороди, немає.
Закон України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» фактично змінив складову для визначення базового розміру посадового окладу судді, що порушує гарантії незалежності суддів, одна з яких передбачена частиною другою статті 130 Конституції України і частиною третьою статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів».
З огляду на вказане вбачається, що Закон України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» не повинен містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні норми. Конституція України не надає закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили стосовно інших законів.
Зазначене узгоджується з позицією Конституційного Суду України, викладеного у Рішеннях від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) та від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України).
Оскільки вказана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, відтак суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом України «Про судоустрій і статус суддів».
Таким чином, заміна гарантованої Конституцією України однієї зі складових суддівської винагороди - прожиткового мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня 2024 року (3028 грн), на іншу розрахункову величину, яка Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачена (прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102,00 грн), на підставі абзацу 5 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2027 рік» було неправомірним.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року у справі №240/44080/21.
При цьому, колегія суддів враховує, що зазначення у відповідній довідці для визначення розміру суддівської винагороди конкретної суми для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2024 року є передчасним, оскільки обчислення всіх складових та виведення загального результату входить до безпосередніх обов`язків відповідача та є його дискреційними повноваженнями.
Враховуючи, що розмір посадового окладу судді на 2024 рік розраховується відповідно до абз.5 статті 7 Закону України №3460-IX та складає 2102,00 грн, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, а оскільки Законом №1402-VIII закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, та вказана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися або змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, відтак належним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача видати позивачу довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2024 року, виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі частини другої статті 130 Конституції України, частини третьої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік.  
Відповідно до статті 317 КАС України підставами для, зокрема, зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Частиною четвертою вказаної статті закріплено, що зміна судового рішення може полягати у доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Оскільки суд першої інстанції під час вирішення даної справи неправильно застосував норми матеріального права, тому колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни судового рішення шляхом викладення другого та третього абзацу резолютивної частини в редакції, з урахуванням вище викладених мотивів.
Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області - задовольнити частково.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2024 року - змінити, виклавши абзац другий та третій резолютивної частини в наступній редакції:
«Визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області щодо підготовки і надання ОСОБА_1 довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 cічня 2024 року, виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного із застосуванням абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 №3460-IX.
Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області підготувати і надати судді у відставці ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 cічня 2024 року, виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі частини другої статті 130 Конституції України, частини третьої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 №3460-IX».                        
В іншій частині - рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 частини п`ятої ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя                                                            О.М. Оксененко

Судді                                                                          В.П. Мельничук

                                                                                  Е.Ю. Швед