ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний номер справи: 766/172/23
                                                               Справа № 766/172/23
                                                               Головуючий у 1-й інст. Черниш О. Л.
                                                               Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
                                                                 Доповідач Кузнєцова О. А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року                                                        м. Херсон
Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Херсонського апеляційного суду Кузнєцова О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсон апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 29 травня 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:
Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 29 травня 2024 року ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить  17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.
Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 05.06.2023 о 08:02 год. у м. Херсоні по вул. Полтавська, 86, керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ E 320 д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager ALCOTEST 7510 ARLM -0467, тест 471, проба позитивна - 0,56% проміле, що підтверджує перебування водія у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи.
Апелянт посилається на те, що суд розглянув справу поверхнево і формально. Також судом не взято до уваги численні порушення зі сторони працівників поліції при огляді водія на стан алкогольного сп`яніння, оскільки він погодився пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, але до нього підійшов один з працівників поліції та запропонував йому відмовитись від проходження зазначеного огляду, пояснивши це тим, що він може пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння самостійно. Після чого, він заявив, що відмовляється їхати в лікарню з метою проходження освідування на стан сп`яніння. В зв`язку з цим на нього було складено адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Скаржник зазначає, що він самостійно звернувся в медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Згідно довідки яку він надав до суду - в алкогольному сп`янінні ОСОБА_1 не перебував. 
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку смс-повідомлення на особистий номер мобільного зв`язку ОСОБА_1 , який зазначений ним в заяві про отримання смс-повідомлення, а тому суд вважав за можливе розглянути справу за його відсутності.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.
За правилами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, в тому числі, за відмову особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як убачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані. Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена зібраними у справі доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 141590 від 05.06.2023 року, в якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;
-матеріалими відеофіксації правопорушення, які долучені до протоколу (диск з написом « ОСОБА_1 141590, 05.06.2023), на якому зафіксовано обставини вчинення адміністративного правопорушення, а саме: зупинку поліцейськими транспортного засобу MERCEDES-BENZ E 320 д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , фіксація поліцейськими у нього ознак алкогольного сп`яніння, проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння технічним засобом «Драгер», яким зафіксовано показник алкоголю 0,56%.; роз`яснення ОСОБА_1 після його незгоди з показником драгера право пройти обстеження на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі у супроводі поліцейських; роз`яснення ОСОБА_1 наслідків проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медзакладі самостійно без супроводу поліцейських, а саме: що такий висновок може бути не прийнятий до уваги судом;
- квитанцією тесту «Драгер» від 05.06.2023 року, де результат 0,56%.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду встановлено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ Україні від 09.11.2015 року №1452/735 (далі - Інструкція).
Відповідно до п. 12 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно достатті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення(далі заклад охорони здоров`я).
Враховуючи те, що у водія  ОСОБА_1 поліцейськими були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, зазначені у Інструкції, водій повинен був на вимогу поліцейського пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я.
Слід зазначити, що відеозапис є об`єктивним доказом, оскільки унеможливлює суб`єктивне висвітлення поліцейським або іншими особами обставин справи.
Відеозапис, який наданий суду та був предметом дослідження, не містить в собі факту порушення вимог закону з боку працівників поліції. Навпаки із досліджених відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 на законну вимогу працівників поліції, самостійно відмовився поїхати до медичного закладу та пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, крім того, йому було роз`яснено наслідки проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медзакладі самостійно без супроводу поліцейських, а саме: що такий висновок може бути не прийнятий до уваги судом, а тому доводи апеляційної скарги про те, що поліцейський запропонував самостійно ОСОБА_1 поїхати в медичний заклад для освідування не знайшли свого підтвердження. 
Крім того, відповідно до п.2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу, однак ОСОБА_1 таким правом не скористався, не вказав заперечень, зауважень щодо його незгоди із змістом протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Між тим, апеляційний суд доходить до переконання, що з відеозапису встановлено відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Крім того, працівники поліції при складанні адміністративного протоколу у відношенні ОСОБА_1 діяли у відповідності із нормами чинного законодавства, будь-яких порушень не зафіксовано.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також не заперечував, що відмовився їхати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, обґрунтовуючи це тим, що поліцейський запропонував йому самостійно пройти освідування, однак такі доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли. При цьому пройдений самостійно ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння не виключає складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення за відмову від проходження такого огляду, тобто порушення п. 2.5 ПДР України.
Апеляційним суд, звертає увагу на те, що у відповідності до ч.ч. 4-5 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я, а тому огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Інші твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, жодних доказів, які б спростували правильні висновки суду першої інстанції не було долучено і до апеляційної скарги.
Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі, та процесуальна поведінка апелянта, пов`язана з наданням ним пояснень, які не підтверджені належними і достатніми доказами, не узгоджуються з дійсними обставинами справи, внаслідок чого розцінюються апеляційним судом, як спосіб самозахисту, обраний на власний розсуд, та спроба уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
За встановлених фактичних обставин справи, судом беззаперечно встановлено, що  ОСОБА_1 порушуючи вимоги п. 2.5.Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи.
Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, в зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови суду.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 29 травня 2024 року  про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя                                                                        О.А. Кузнєцова