УХВАЛА

26 серпня 2024 року
м. Київ
справа № 554/5000/23
провадження № 51-4019 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду  у складі:
головуючого             ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 27 травня 2024 року щодо нього,
встановив:
За вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 20 червня 2023 року  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим та засуджено за частиною 2 статті 109 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік без конфіскації майна; частиною 2 статті 436-2 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки без конфіскації майна; частиною 3 статті 436-2 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.
На підставі частини 1 статті 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 призначено у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.
Відповідно до статті 75 КК ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 цього Кодексу.
На підставі частини 2 статті 20, пункту 1 частини 1 статті 94 КК застосовано до обвинуваченого ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Постановлено зарахувати в строк покарання ОСОБА_4 , з розрахунку один день позбавлення волі, що відповідає одному дню попереднього ув`язнення, час його тримання під вартою в зв`язку з обранням щодо нього цього запобіжного заходу,            з 12 травня по 20 червня 2023 року включно.
Також, постановлено скасувати обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та звільнити його з-під варти негайно в залі суду.
Цим же вироком вирішено питання щодо процесуальних витрат і речових доказів
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 27 травня 2024 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 20 червня 2023 року - без змін.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений не погоджується з вказаними судовими рішеннями щодо нього. Посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. 
 
Перевіривши касаційну скаргу засудженого на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
 
Відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.
Також, згідно з частиною 5 статті 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. 
У частині 1 статті 433 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції, відповідно до якихсуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до частини 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є:  істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості  кримінального правопорушення та особі засудженого. 
Як убачається з даних Єдиного державного реєстру судових рішень, кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 розглядалося у порядку частини 3                    статті 349 КПК.
Звертаємо увагу засудженого на те, що відповідно до положень статті 349 КПК суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Також, згідно цієї статті, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 посилається на неправильне встановлення фактичних обставин кримінального провадження, однак не конкретизує, які його права було порушено та чи в повному обсязі йому було роз`яснено наслідки щодо застосування такої норми процесуального закону та подальше право оскаржити обставини, які ніким не оспорюються, з підстав недоцільності дослідження доказів щодо цих обставин.
Отже, засуджений має визначитись з яких підстав він оскаржує судові рішення з урахуванням змісту статті 349 КПК.
Крім того, вказуючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, засуджений не обґрунтовує та не зазначає їх вплив на незаконність судових рішень, з урахуванням вимог статті 412 КПК. 
До того ж, вимоги ОСОБА_4 стосуються ухвали суду апеляційної інстанції, однак зі змісту касаційної скарги вбачається, що він також вказує на незаконність вироку районного суду, чим допустив неузгодженість своєї позиції та суперечності у своїй касаційній скарзі.  
Тобто, у касаційній скарзі засуджений має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, які, на його думку, допущено судами першої та апеляційної інстанцій при постановленні, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
 
Відповідно до статті 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:
- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення;
 - скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
 - скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
 - змінити судове рішення.
Так, у прохальній частині касаційної скарги засуджений просить скасувати оскаржувану ухвалу апеляційного суду, визнати його невинуватим у вчиненні інкримінованих злочинів та закрити вказане кримінальне провадження. Разом з тим, в даному випадку закриття кримінального провадження, за вказаних засудженим підстав, неможливе без вирішення питання щодо вироку суду першої інстанції, при тому, що останньому, як вже зазначалося, слід звернути увагу на положення        статті 349 КПК.
Також, всупереч вимогам частини 5 статті 427 КПК засудженийне долучив до касаційної скарги копії оскаржуваних судових рішень.
Вказані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до статті 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Згідно з вимогами частини 4 статті 429 КПК залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нового тексту касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень статті 427 КПК.
 
На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд 
 
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 27 травня 2024 року щодо нього залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нимухвали. 

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                                  ОСОБА_3