ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" липня 2024 р.           Справа№ 925/1738/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Суліма  В.В.
суддів:            Майданевича А.Г. 
          Ткаченка Б.О. 
 
при секретарі судового засідання : Шевченко Н.А. 
за участю представників сторін:
від позивача: Бартошук В.О.;
від відповідача: не з`явились, 
розглянувши апеляційну скаргу Підприємства об`єднання громадян «Ламвир» Звенигородської районної громадської організації осіб з інвалідністю «Успіх»  
на рішення   Господарського суду Черкаської області від 09.04.2024 року (повний текст рішення складено 15.04.2024)
у справі № 925/1738/23 (суддя - Довгань К.І.)
за позовом Приватного підприємства «Зелена Гама»
до Підприємства об`єднання громадян «Ламвир» Звенигородської районної громадської організації осіб з інвалідністю «Успіх»  
про стягнення 226  955, 00 грн,-                                                                       

                                                      ВСТАНОВИВ: 

Приватне підприємство «Зелена Гама» звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Підприємства об`єднання громадян «Ламвир» Звенигородської районної громадської організації осіб з інвалідністю «Успіх» про стягнення безпідставно отриманих коштів в сумі 226 955,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на підставі оформлених відповідачем позивачу рахунків на оплату товару (дошка дубова обрізна) від 28.04.2021 № 21 на суму 129  960, 00 грн, від 30.04.2021 № 22 на суму 60  002, 00 грн та від 07.05.2021 № 24 на суму 36  993, 00 грн, останній в період з 28.04.2021 по 07.05.2021 перерахував грошові кошти на загальну суму 226 955,00 грн. Ці кошти, згідно попередньої усної домовленості керівництва, мали бути при укладенні договору поставки зарахованими в якості попередньої оплати товару, із визначенням у договорі всіх істотних умов (строків та порядку поставки товару, строків та порядку оплати товару, номенклатури товару, його кількісних і якісних характеристик, тощо). Проте, як зазначив позивач, у подальшому, попри численні звернення до відповідача про узгодження зазначених вище умов та підписання відповідного договору, його укладення так і не відбулося, у зв`язку з чим на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України позивач просить стягнути з відповідача безпідставно перераховані кошти.
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 09.04.2024 у справі №925/1738/23 позов задоволено повністю. Стягнуто з Підприємства об`єднання громадян «Ламвир» Звенигородської районної громадської організації осіб з інвалідністю «Успіх» на користь Приватного підприємства «Зелена Гама» - безпідставно отриманих коштів у сумі 226  955, 00 грн та 2 723, 46 грн витрат по сплаті судового збору.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Підприємство об`єднання громадян «Ламвир» Звенигородської районної громадської організації осіб з інвалідністю «Успіх» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 09.04.2024 у справі №925/1738/23 та відмовити у задоволенні позову повністю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні судового рішення по суті справи допущено грубе порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, що є підставою для скасування судового рішення відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України.
Так, апелянт зазначив, що суд першої інстанції прийшов до необгрунтованих висновків про можливість розгляду справи за відсутності відповідача. Скаржник наголосив, що не міг прийняти участь у судових засіданнях в суді першої інстанції, оскільки хворів, а тому місцевий господарський суд повинен був відкласти розгляд справи.
Крім того, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не витребував та не дослідив докази, на дослідженні яких наполягав відповідач. Суд безпідтавно поклав на відповідача доведення тих обставин на які посилався відповідач.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи  між суддями від 03.05.2024 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Майданевич А.Г., Ткаченко Б.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.05.2024 апеляційну скаргу Підприємства об`єднання громадян «Ламвир» Звенигородської районної громадської організації осіб з інвалідністю  «Успіх» на рішення Господарського суду Черкаської області від 09.04.2024  у справі № 925/1738/23 залишено без руху та надано заявникові строк на усунення недоліків десять днів з дня отримання копії ухвали.
13.05.2024 року на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшов другий примірник апеляційної скарги з доказами  надсилання копії апеляційної скарги на адресу Приватного підприємства «Зелена Гама», яку зареєстровано судом під вх. № 09.1-13/4638/24 та долучено до матеріалів справи.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною інстанцією Підприємства об`єднання громадян «Ламвир» Звенигородської районної громадської організації осіб з інвалідністю «Успіх» та призначено до розгляду на 12.06.2024.
27.05.2024 до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Зокрема, позивач зазначив, що приймаючи рішення в даній справі, судом першої інстанції було повно та об`єктивно розглянуті матеріали справи та встановлено факт перерахування коштів позивачем відповідачу у сумі 226  955, 00 грн. Водночас, доказів існування між сторонами договору як правової підстави для отримання вказаних коштів у будь-якій формі суду не подано. 
11.06.2024 від представника Підприємства об`єднання громадян «Ламвир» Звенигородської районної громадської організації осіб з інвалідністю «Успіх» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням на лікарняному.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2024 задоволено клопотання представника відповідача та відкладено розгляд справи до 26.06.2024.
26.06.2024 від представника Підприємства об`єднання громадян «Ламвир» Звенигородської районної громадської організації осіб з інвалідністю «Успіх» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням на лікарняному.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2024 задоволено клопотання представника відповідача та відкладено розгляд справи до 03.07.2024. Попереджено Підприємство об`єднання громадян «Ламвир» Звенигородської районної громадської організації осіб з інвалідністю «Успіх», а також ОСОБА_1 про недопустимість зловживання процесуальними правами відповідно до ст. 43 ГПК України.
      Представник позивача у судовому засіданні 03.07.2024 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Представник відповідача у судове засідання 03.07.2024 не з`явився, однак подав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із перебуванням на лікарняному.
Колегія суддів розглянувши клопотання про відкладення розгляду справи, відмовила у його задоволенні, оскільки явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони правова позиція викладена відповідачем у апеляційній скарзі, відома суду та іншим учасникам процесу. Зважаючи на обмежений ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України строк для перегляду рішення місцевого господарського суду, беручи до уваги те, що розгляд справи вже неодноразово відкладався, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність здійснення перевірки рішення Господарського суду Черкаської області в апеляційному порядку за відсутності представника апелянта, який був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, з огляду на викладені скаржником доводи та вимоги апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступного.
Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що у позивача - Приватного підприємства  «Зелена Гама»  основним видом економічної діяльності є: «16.10 Лісопильне та стругальне виробництво».
Як зазначає позивач, у квітні 2021 року його керівництвом велися з керівництвом Підприємства об`єднання громадян  «Ламвир»  Звенигородської районної громадської організації осіб з інвалідністю  «Успіх»  перемовини щодо можливості укладення договору поставки товару (дошки дубової). Керівниками сторін було досягнуто попередньої усної згоди щодо укладення та підписання у майбутньому зазначеного вище договору, в якому були б погоджені всі істотні умови поставки товару.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем були оформлені для позивача рахунки на оплату товару (дошка дубова обрізна):
- рахунок на оплату від 28.04.2021 № 21 на суму 129  960, 00 грн,
- рахунок на оплату від 30.04.2021 № 22 на суму 60  002, 00 грн,
- рахунок на оплату від 07.05.2021 № 24 на суму 36  993, 00 грн.
На підставі вище зазначених рахунків позивач перерахував на рахунок відповідача грошові кошти на загальну суму 226 955,00 грн, згідно платіжних доручень:
- від 28.04.2021 № 142 на суму 129960 грн., з призначенням платежу: «Попередня оплата за дошка дуб., зг рахунка №21 від 28.04.21р. в у сумі 129 960, 00 грн, ПДВ  0% 0.00 грн»;
- від 30.04.2021 № 145 на суму 60002 грн., з призначенням платежу: «Попередня оплата за дошка дуб., зг рахунка №22 від 30.04.21р. у сумі 60  002, 00 грн, ПДВ  0% 0.00 грн»;
- від 07.05.2021 № 157 на суму 36993 грн., з призначенням платежу: «Попередня оплата за дошка дуб., зг рахунка №24 від 07.05.21р. у сумі 36  993, 00 грн, ПДВ  0% 0.00 грн».
Позивач вказує, що згідно попередньої усної домовленості керівництва, зазначені кошти мали бути при укладенні договору поставки зарахованими в якості попередньої оплати товару, із визначенням у договорі всіх істотних умов (строків та порядку поставки товару, строків та порядку оплати товару, номенклатури товару, його кількісних і якісних характеристик, тощо).
Однак, у подальшому, узгодження вище вказаних умов, уладення та підписання відповідного договору не відбулося.
15.11.2023 позивач направив відповідачу вимогу за №49 про повернення безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 226 995,00 грн.
05.12.2023 відповідач надіслав позивачу відповідь на вимогу за № 110, в якій гарантував сплатити вказані грошові кошти до 29 лютого 2024 року.
Позивач повідомив, що його згода щодо терміну повернення коштів у строк до 29.02.2024 відповідачу не надавалась, у зв`язку з чим він звернувся до суду  для захисту його порушених прав.
Відповідно до положень  ст.11 ЦК України  цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Предметом регулювання  глави 83 ЦК України  є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Згідно із ст. 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
Характерною особливістю кондиційних зобов`язань є те, що ці зобов`язання можуть виникати і з дій, і з подій, причому з дій  як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так і неправомірних.
Важливо те, що у кондиційному зобов`язанні не має правового значення, чи вибуло майно з володіння власника за його волею чи всупереч його волі, чи є набувач добросовісним чи недобросовісним.
Кондиційне зобов`язання виникає за наявності таких умов:
- набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої особи (потерпілого);
- таке набуття чи збереження відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке він безпідставно набув (зберіг), або вартість цього майна.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові ВП ВС від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17.
За приписами  ст. 1213 ЦК України  набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.
Сторонами кондикційного зобов`язання є власник майна (титульний володілець), який має право вимоги та виступає кредитором, а також набувач майна, який виступає боржником.
За змістом  ст.1214 ЦК України  особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.
Колегією суддів встановлено факт перерахування позивачем відповідачу коштів  у сумі 226  955, 00 грн, що підтверджується вищевказаними платіжними дорученнями.
Відповідно до ч. 1  ст. 73 Господарського процесуального кодексу України  доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1  ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).
Судом першої інстанції вірно встановлено, що доказів існування між сторонами договору як правової підстави для отримання вказаних коштів у будь-якій формі (чи у формі єдиного документу, чи укладеного у спрощений спосіб шляхом обміну документами, з яких вбачається його зміст) суду не подано.
Також суду не подано доказів поставки товару відповідачем позивачу на спірну суму, як і доказів повернення вказаних коштів позивачу.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про обгрунтованість позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 226  955, 00 грн.
Апелянт зазначає, що судом першої інстанції необґрунтовано було здійснено розгляд справи за відсутності відповідача, у зв`язку із чим вважає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм процесуального права.
Так, скаржник вказав, що суд першої інстанції повинен був відкласти розгляд справи, оскільки відповідач був відсутній у судовому засіданні 09.04.2024 з поважних причин, а саме у зв`язку із хворобою.
Відповідно до ч. 2 ст. 202 ГПК України  суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим кодексом строку з таких підстав:
1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;
2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;
3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;
4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:
1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;
2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки;
3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник;
4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.
Колегією суддів встановлено, що у судове засідання  призначене Господарським судом Черкаської області на 07.03.2024 представник відповідача не з`явився, однак клопотав про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням на лікарняному.
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 07.03.2024 задоволено клопотання відповідача та відкладено розгляд справи до 09.04.2024.
У судове засідання 09.04.2024 представник відповідача також не з`явився.
Як вбачається із матеріалів справи, представник відповідача подав клопотання про відкладення розгляду справи, яке надійшло до суду першої інстанції після закінчення судового засідання.
Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання та беручи до уваги повторну неявку представника відповідача у судове засідання, колегія суддів прходить до висновку, що суд першої інстанції на підставі п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України мав право розглянути справу за відсутності представника відповідача. 
Крім того, апеляційний господарський суд критично оцінює твердження апелянта, що суд першої інстанції не витребував та не дослідив докази, на витребувані та дослідженні яких наполягав відповідач, а також безпідставно поклав на відповідача доведення тих обставин на які посилався позивач, оскільки останній не обґрунтував, які саме докази не витребував та не дослідив Господарський суд Черкаської області.
Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає інші посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.
Саме лише прагнення скаржника ще раз розглянути та оцінити ті самі обставини справи і докази в ній не є достатньою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.           
Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.   
Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.
Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -
                                                                
                                                       ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Підприємства об`єднання громадян «Ламвир» Звенигородської районної громадської організації осіб з інвалідністю «Успіх» на рішення Господарського суду Черкаської області від 09.04.2024 року у справі № 925/1738/23 залишити без задоволення.                                     
2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 09.04.2024 року у справі № 925/1738/23   залишити без змін.          
3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.                                       
4.   Матеріали справи №925/1738/23 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.          

Головуючий суддя                                                            В.В. Сулім 

Судді                                                                                А.Г. Майданевич

                                                                                Б.О. Ткаченко