УХВАЛА
02 вересня 2024 року
м. Київ
справа № 447/2455/20
провадження № 51-4497ск21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 27 лютого 2023 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 16 травня 2024 року щодо ОСОБА_5 ,
установив:
Вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 27 лютого 2023 року ОСОБА_5 засуджено до покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки;
- за ч. 2 ст. 310 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
У відповідності до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 16 травня 2024 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України,колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни такого судового рішення, і які, на її думку, допущені судом при його винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Однак упорушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України захисник у своїй касаційні скарзі, хоч і зазначає про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, незаконність та необґрунтованість судових рішень, проте не наводить доводи на обґрунтування цього відповідно до положень ч. 1 ст. 438 КПК України. 
Захисник у касаційній скарзі не навела обґрунтування незаконності судових рішень відповідно до ст. 413 КПК України, та не навела доводів щодо необхідності застосування положення ст. 75 КК України.
Також касатор не зазначає у чому полягає незаконність ухвали апеляційного суду, які конкретно порушення вимог ст. 419 КПК України, на її думку, було допущено цим судом, які доводи апеляційної скарги сторони захисту суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.
До того ж, у порушення вимог ч. 4 ст. 427 КПК України захисник не долучила до касаційної скарги документ, що підтверджує її повноваження відповідно до вимог ст. 50 КПК України, а саме копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.
Крім того, у порушення вимог ч. 6 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не додано її копії та додатків до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження (не вистачає по 2 копії касаційної скарги з оскаржуваними рішеннями).
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши захиснику строк для усунення недоліків.
Слід зазначити, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги або шляхом подання додаткових документів, якщо скаржник у порушення вимог КПК України, не надав усіх документів, які мають подаватися разом із касаційною скаргою. 
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подання виправленої касаційної скарги.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 без руху.
Встановитизахиснику ОСОБА_4 десятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.  
У разі невиконання ухвали скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3