ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження № 22-ц/821/1417/24	Головуючий по 1 інстанції	
Справа № 694/379/24 Категорія: 304070000 	Сакун Д. І. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Сіренко Ю. В. 	

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів : 

Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л., Гончар Н.І.,

секретар: Широкова Г.К.,

учасники справи: 

позивач – ОСОБА_1 ;

відповідач – Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу – ОСОБА_1 ,

       розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 04 липня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів за заподіяну шкоду,

в с т а н о в и в:

       У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ФОП ОСОБА_2 про стягнення коштів за заподіяну шкоду.
       В обґрунтування позову вказує, що їй на праві приватної власності відповідно до договору купівлі-продажу від 29.09.2020 належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01.10.2021, ФОП  ОСОБА_2 несе відповідальність за заподіяні збитки в разі неналежного обслуговування багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 . 02.09.2023 о 4.00 годині у зв`язку з неналежним виконанням ФОП ОСОБА_2 умов договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01.10.2021 та неналежного утримання внутрішньобудинкових комунікацій стався витік води з труби загального водопостачання за адресою: АДРЕСА_2 . Внаслідок витоку води з труби загального водопостачання відбулося залиття квартири АДРЕСА_3 за вказаною адресою та заподіяно збитки позивачці як власнику квартири. Сума заподіяних збитків, відповідно до звітів ПП «Ажіо», становить 121220,00 грн. Після перекриття води в під`їзді власними силами, так як управитель будинку ФОП ОСОБА_2 не реагував на телефонні дзвінки, витік води був зупинений. Після 08.00 год ранку вдалося зв`язатись з відповідачем та повідомити йому про залиття квартири позивачки. 02.09.2023 приїхала аварійна бригада разом з ФОП ОСОБА_2 , який представився майстром. У присутності свідків та депутата Звенигородської міської ради був наданий доступ до шахти, де проходять загальні комунікації для встановлення причин залиття квартири АДРЕСА_3 . ФОП ОСОБА_2 та слюсар аварійної бригади встановили, що залиття сталося поза межами квартири АДРЕСА_3 , у шахті, де проходять комунікації внаслідок пориву труби загального водопостачання холодної води на рівні квартири АДРЕСА_3 . Вказане документально зафіксовано в складеному депутатом Звенигородської міської ради акті. ФОП ОСОБА_2 відмовився в присутності свідків та депутата Звенигородської міської ради складати свій акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого або холодного водопостачання, вказавши, що він ніколи такий акт не складав і складати не збирається, достатньо того, що він підписав акт, складений депутатом Звенигородської міської ради.
       Внаслідок залиття, пошкоджено оздоблення квартири АДРЕСА_4 , а саме підлога, стіни, а також меблі по всій квартирі. Також, внаслідок залиття, вода частково через підлогу та шахту для комунікацій, потрапила до підвалу будинку, квартира АДРЕСА_3 знаходиться на першому поверсі, що додатково призвело до ще більшої вологості в квартирі, утворенню грибків та цвітіння, додаткової руйнації підлоги, стін, пошкодження меблів. ФОП ОСОБА_2 жодних заходів стосовно осушення підвалу не проводив.
       Враховуючи той факт, що управитель багатоповерхового будинку ФОП ОСОБА_2 відмовився складати акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого або холодного водопостачання (додаток 4 до пункту 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій), було звернення до міського голови міста Звенигородка, з заявою про створення комісії по факту залиття квартири АДРЕСА_4 для встановлення причин залиття квартири. Комісія підтвердила, що залиття квартири АДРЕСА_3 сталось внаслідок аварійної поломки транспортної мережі водогону.
       З урахуванням викладеного, позивачка звернулася до суду з даним позовом та просила стягнути з відповідача на її користь в рахунок відшкодування заподіяної шкоди кошти в загальній сумі 121220,00 грн. 
       Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 04 липня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
       Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що в акті вказано, що надходження води відбулось в результаті аварійної поломки транспортної мережі водогону, яка проходить у стіні квартири АДРЕСА_5 , що належить позивачу. З цього неможливо зробити висновок про розмежування відповідальності сторін, оскільки управитель багатоквартирного будинку, виконавець послуг з обслуговування внутрішньобудинкових систем чи комунальної послуги з водопостачання несуть відповідальність за технічне обслуговування внутрішньобудинкової системи водопостачання і завдану шкоду при витоку води з будь-якого місця такої системи, а власники квартири чи нежитлового приміщення несуть відповідальність за технічне обслуговування водопровідної системи в середині своїх об`єктів і завдану шкоду при витоку води з будь-якого місця такої системи. Тому цей акт не може бути належним і допустимим доказом заподіяння відповідачем майнової шкоди позивачу.
       Відтак, факт залиття квартири позивачки внаслідок неправомірних дій чи бездіяльності саме відповідача не підтверджений належними, допустимими та достатніми доказами.
       Крім того, визначити необхідний обсяг будівельних робіт, пов`язаний саме з залиттям, неможливо, оскільки позивач не надала доказів проведення ремонту чи доказів про придбання для цього будь-яких будівельних матеріалів.
       Не погоджуючись з рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 04 липня 2024 року, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила його скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.
       В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що матеріалами справи доводиться, що причиною залиття квартири є прорив водогону загального водопостачання будинку, а за обслуговування внутрішньобудинкових систем водопостачання відповідає управитель ФОП ОСОБА_2 .
       Скаржник звертає увагу, що акт залиття за формою додатку 4, на відсутність якого звернув увагу суд першої інстанції, умисно не був складений управителем, хоча останній був на місці. Тобто суду першої інстанції поставив у вину позивачу відсутність акта залиття, хоча реальною причиною відсутності вказаного акта було умисне небажання ОСОБА_2 його складати. У зв`язку з зазначеним, пізніше, з метою зафіксувати та відобразити причини залиття квартири, за ініціативою позивача, було складено акт депутата Звенигородської міської ради та акт комісії виконкому Звенигородської міської ради, участь у складенні яких приймав і ОСОБА_2 . У вказаних актах чітко встановлено причину залиття квартир, акти підписані ОСОБА_2 . Отже, підписуючи вказані акти, відповідач погодився з їх змістом та тим, що причиною залиття квартири є неналежне утримання системи водогону.
       Крім того, в апеляційній скарзі зазначено, що наявність вини відповідача в затопленні квартири позивача підтверджує й рішення виконавчого комітету № 358 від 22.09.2023, яким затверджено акт комісії виконкому, та в резулятивній частині вказаного акта вказано вимоги до ФОП ОСОБА_2 вжити заходів щодо запобігання затоплення, і ФОП ОСОБА_2 , перебуваючи в складі цієї комісії, погодився і з актом, і з рішенням № 358, оскільки ні рішення комісії, ні рішення виконкому не оскаржував.
       Таким чином, скаржник вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, дійшов помилкового висновку, вважаючи невстановленою вину відповідача у затопленні квартири позивача.
       02 вересня 2024 року на адресу Черкаського апеляційного суду від представника ФОП ОСОБА_2 – адвоката Трохименко Н.О. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для задоволення апеляційної скарги – відсутні.
Заслухавши доповідача, позивача та його представника, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів доходить таких висновків.
       Із матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 226018566 від 29.09.2020, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою державної реєстрації є договір купівлі-продажу від 29.09.2020. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2180452071212 (а.с. 62).
       Рішення виконавчого комітету Звенигородської міської ради № 379 від 01.10.2021 «Про затвердження результатів конкурсу з призначення управителя багатоквартирних будинків, в яких не створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, співвласники яких не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком» призначено управителем багатоквартирних будинків у м. Звенигородка, за об`єктом конкурсу група із 51 багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) (а.с. 17-18).
       Згідно з протоколом № 3 від 27.09.2021 засідання конкурсної комісії з призначення управителя багатоквартирних будинків, визначено переможцем конкурсу з призначення управителя багатоквартирних будинків, в яких не створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, співвласники яких не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком ОСОБА_2 (а.с. 19-20).
       01.10.2021 між ФОП ОСОБА_2 та співвласниками багатоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , укладено договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком (а.с. 22-24).
       Додатком № 5 до договору з 01.10.2021 узгоджено складові та витрати на управління будинку та прибудинкової території по АДРЕСА_2 (а.с. 25).
       Додатком № 1/1 до договору визначено перелік складових послуг з управління багатоповерховим будинком, серед яких, поточний ремонт внутрішньобудинкових систем водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливної каналізації (а.с. 26).
       Відповідно до акта депутата Звенигородської міської ради Ткаченка В.М. від 02.09.2023, складеного в присутності свідків, було встановлено, що квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 , 02.09.2023 о 4 год. ночі затопило. Причину затоплення було встановлено о 10.00 год, а саме «прогнивша дірка» у стояку водопостачання загального користування на рівні 1-го поверху, що зафіксовано фото-відео на мобільному пристрої власника квартири. Відповідно, потрапляння надмірної вологи призвело до певних збитків у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Вся вода через шахту потрапила до підвалу. Після виклику на місце пориву виїхала ремонтна бригада у складі майстра ОСОБА_2 та слюсаря ОСОБА_3 , які встановили факт пориву труби, що і стало причиною затоплення квартири АДРЕСА_3 . Вказаний акт підписаний депутатом міської ради ОСОБА_4 та свідками: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (а.с. 21). 
       Згідно з актом комісії виконкому Звенигородської міської ради від 13.09.2023, по розгляду заяви ОСОБА_1 було встановлено, що підтоплення відбулося внаслідок аварійної поломки транспортної мережі водогону, яка проходить у стіні квартири АДРЕСА_3 рекомендувала: ОСОБА_1 здійснити обстеження транспортних труб водопостачання та водовідведення у власній квартирі щодо застереження виникнення схожих ситуацій та здійснити страхування власної квартири, в разі виникнення схожої ситуації для відшкодування збитків, заподіяних її нерухомості. ФОП ОСОБА_2 здійснити обстеження транспортних труб водопостачання та водовідведення будинку АДРЕСА_2 для запобігання даних подій (а.с. 28).
       Рішенням виконавчого комітету Звенигородської міської ради № 358 від 22.09.2023 затверджено акт комісії виконавчого комітету Звенигородської міської ради від 13.09.2023 по розгляду заяви ОСОБА_1 щодо обстеження її квартири по АДРЕСА_1 (а.с. 27).
       Згідно зі звітом про оцінку ринкової вартості збитків, нанесених в результаті залиття меблів в квартирі першого поверху житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виконаного ПП «Ажіо» на замовлення ОСОБА_1 , станом на 15.09.2023, ринкова вартість збитків, що виникли від залиття меблів у квартирі становить 28760,00 грн.
       Відповідно до звіту про оцінку ринкової вартості збитків, нанесених в результаті залиття приміщення квартири першого поверху житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виконаного ПП «Ажіо» на замовлення ОСОБА_1 , станом на 15.09.2023, ринкова вартість збитків, що виникли від залиття приміщень квартири становить 92460,00 грн.
       З акта від 18 травня 2023 року, складеного комісією у складі: голови комісії, майстра ОСОБА_7 , слюсарів-сантехніків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вбачається, що при проведенні планового огляду внутрішньобудинкових інженерних мереж (стояки водопостачання, водовідведення, теплопостачання) 18.05.2023 в будинку АДРЕСА_2 не було надано доступу власниками квартир АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 (а.с. 129). 
       Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
       Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
       Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
       Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями, бездіяльністю немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.
Закон, який регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг є Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну, шкоди, заподіяної його життю або здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг та незаконного проникнення в належне йому житло (інший об`єкт нерухомого майна).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору.
Управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.
Статтею 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено права і обов`язки виконавців комунальних послуг та управителів, зокрема, управитель зобов`язаний: забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком; від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг; за рішенням співвласників багатоквартирного будинку та в межах виділених ними коштів організовувати виконання та виступати замовником робіт з капітального ремонту (заміни) спільного майна багатоквартирного будинку.
Порядок надання послуг з утримання будинків і прибудинкових територій визначається Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 (далі - Правила).
Згідно з розділом 2 Правил, технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем, тощо. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків, яка включає в себе проведення планових та позапланових оглядів. Метою підготовки житлового фонду до сезонної експлуатації є забезпечення нормативних санітарно-технічних вимог щодо експлуатації приміщень жилих будинків і режимів функціонування інженерного обладнання. Під час підготовки житлового фонду до експлуатації в зимовий період виконуються такі роботи: усунення несправностей стін, фасадів, дахів, віконних і дверних заповнень, а також опалювальних печей, димоходів, газоходів, внутрішніх систем тепло-, водо- та електропостачання й установок із газовими нагрівачами; приведення в технічно справний стан прибудинкової території із забезпеченням безперешкодного відведення атмосферних і талих вод від відмостки, спусків (входів) у підвал і їх віконних приямків; забезпечення належної гідроізоляції фундаментів, стін підвалу і цоколю та їх сполучення із суміжними конструкціями, сходових кліток, підвальних і горищних приміщень, машинних відділень ліфтів, справність та утеплення пожежних гідрантів(пункти 2.1, 2.8.1, 2.8.2 Правил).
Згідно з пунктом 2.4.1. Правил організація поточного ремонту жилих будинків повинна проводитися відповідно до нормативно-правових та нормативно-технічних документів з організації і технології поточного ремонту жилих будинків. Поточний ремонт виконується виконавцем послуг власними силами або із залученням підрядних організацій.
       Апеляційним судом встановлено, що ФОП ОСОБА_2 є управителем багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 01.10.2021 (далі – договір від 01.10.2021).
       Як вбачається з переліку складових послуги з управління багатоквартирним будинком, що є додатком № 1/1 до договору від 01.10.2021, управитель надає послуги з утримання спільного майна багатоповерхового будинку та прибудинкової території, у тому числі, поточний ремонт внутрішньобудинкових систем водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливної каналізації.
       Таким чином, ФОП ОСОБА_2 є особою, яка забезпечує належне утримання будинку АДРЕСА_2 , зокрема, й щодо належного стану внутрішньобудинкових систем водопостачання та водовідведення.
       Вказаний факт сторонами не заперечувався.
       Як встановлено з акта депутата Звенигородської міської ради Ткаченка В.М. від 02.09.2023 та акта комісії виконкому Звенигородської міської ради від 13.09.2023, причиною затоплення квартири позивачки є аварійна поломка транспортної мережі водогону, яка проходить у стіні квартири АДРЕСА_5 .
       Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що затоплення квартири позивачки сталося у зв`язку з неналежним виконанням ФОП ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань щодо утримання будинку.
       Висновок суду першої інстанції щодо того, що факт залиття квартири позивачки внаслідок неправомірних дій чи бездіяльності саме відповідача не підтверджений належними доказами, оскільки з поданих суду актів неможливо зробити висновок про розмежування відповідальності сторін, апеляційний суд вважає помилковим.
       Оскільки, власник квартири несе відповідальність за технічне обслуговування водопровідної системи лише в середині свого об`єкта (квартири). Однак, як встановлено з зазначених вище актів, підтоплення відбулося внаслідок аварійної поломки транспортної мережі водогону, яка проходить у стіні квартири АДРЕСА_3 («прогнивша дірка» у стояку водопостачання загального користування на рівні 1-го поверху). Тобто мало місце пошкодження внутрішньобудинкової системи водопостачання, відповідальність за належний стан якої несе саме управитель багатоквартирного будинку.
       Твердження суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні та відповідача у відзиві на апеляційну скаргу щодо невідповідності наданих позивачем актів вимогам, викладеним у Правилах утримання житлових будинків та прибудинкових територій, колегія суддів не вважає беззаперечною підставою для неврахування вказаних актів при наданні оцінки обставинам справи та вирішенню спору. Оскільки, відповідний акт у разі залиття квартири складається з ініціативи та за участю особи, яка, відповідно до укладеної угоди, надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території, ця ж особа й затверджує вказаний акт, у даній справі такою особою є ФОП ОСОБА_2 . Однак, як вбачається з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_2 від складання такого акта відмовився. Натомість, ФОП ОСОБА_2 підписав акт депутата Звенигородської міської ради від 02.09.2023 та акт комісії виконкому Звенигородської міської ради від 13.09.2023 без зауважень. 
       При цьому, висновки суду першої інстанції про неналежність актів внаслідок того, що вони не були оформлені відповідно до встановлених вимог, не спростовують вини ФОП ОСОБА_2 у залитті квартири, що належить на праві власності позивачу, а інших доказів на підтвердження відсутності вини відповідача у затопленні квартири позивача, враховуючи те, що згідно з вимогами закону саме на відповідача у даних правовідносинах покладається обов`язок з доведення відсутності його вини у завданні шкоди та доказів на підтвердження його доводів щодо причин такого затоплення, суду не надано. 
На підтвердження розміру збитків, заданих внаслідок залиття квартири, позивачкою було надано звіти про оцінку ринкової вартості збитків, нанесених в результаті залиття меблів та залиття приміщень квартири від 15.09.2023, відповідно до яких ринкова вартість збитків, що виникли від залиття меблів у квартирі становить 28760,00 грн, а ринкова вартість збитків, що виникли від залиття приміщень квартири – 92460,00 грн. Вказані звіти, на думку суду апеляційної інстанції, є належними та достатніми доказами розміру завданих збитків, які підлягають відшкодуванню з винної сторони.
При цьому, стороною відповідача не заявлялося клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи для визначення вартості заподіяної позивачці шкоди, будь-яких інших доказів щодо невідповідності визначеної суми матеріальної шкоди стороною відповідача не надано.
Встановивши, що позивачка надала належні та достатні докази в обґрунтування своїх вимог щодо заподіяної їй майнової шкоди, колегія суддів доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в загальному розмірі 121220,00 грн.
Суд першої інстанції на вказані вище обставини уваги не звернув, дійшов помилкового висновку, відмовляючи в задоволенні позовних вимог. Відтак, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до частини 13 статі 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням розміру задоволених позовних вимог, з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати: зі сплати судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 1212,00 грн; за проведення оцінки завданих збитків в розмірі 6500,00 грн; зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1816,80 грн.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 04 липня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів за заподіяну шкоду, скасувати та ухвалити нове.
Позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів за заподіяну шкоду задовольнити.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування заподіяної шкоди кошти в розмірі 121220,00 грн.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 1212,00 грн та за проведення оцінки завданих збитків в розмірі 6500,00 грн.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1816,80 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 30 вересня 2024 року.

Судді Ю.В. Сіренко 
 Н.І. Гончар
Т.Л. Фетісова