ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/41288/23                                          Суддя (судді) першої інстанції: Терлецька О.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  09 липня 2024 року                                                                         м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді                                                             Коротких А.Ю.,
суддів                                                                                Сорочка Є.О.,
                                                                                          Чаку Є.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 січня 2024 року    у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій,-
В С Т А Н О В И В:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві в якому просить суд:
1. визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, які полягають у обмеженні пенсії ОСОБА_1 максимальним її розміром;
2. зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії у розмірі 89 % від суми грошового забезпечення визначеного у Довідці № 6844/1 від 30.07.2021 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , без обмеження максимального розміру пенсії з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.04.2019 року.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити повністю. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч. 2 ст. 309 КАС України у виняткових випадках та з урахуванням особливостей розгляду справи апеляційний суд може продовжити строк розгляду справи, про що постановляє ухвалу.
Пунктом 1 статті 6 ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини та основних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.
Згідно п. 26 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів ухвалення рішення в розумні строки відповідно до статті 6 Конвенції також можна вважати важливим елементом його якості. Проте можливе виникнення суперечностей між швидкістю проведення процесу та іншими чинниками, пов`язаними з якістю, такими як право на справедливий розгляд справи, яке також гарантується статтею 6 Конвенції. Оскільки важливо забезпечувати соціальну гармонію та юридичну визначеність, то попри очевидну необхідність враховувати часовий елемент слід також зважати й на інші чинники.
З огляду на особливості розгляду даної категорії справ та вищезазначені обставини, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що існує необхідність продовження строку розгляду даної справи на розумний строк.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно зі ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві відмовило в перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 30.07.2021 року за № 6844/1, оскільки немає відповідного рішення Кабінету Міністрів України.
У зв`язку з нездійсненням Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві перерахунку пенсії на підставі довідки від 30.07.2021 року за № 6844/1 ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою у якій просив визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії у розмірі 89 % від суми грошового забезпечення визначеного у Довідці № 6844/1 від 30.07.2021 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , без обмеження максимального розміру пенсії з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.04.2019.
Окружний адміністративний суд міста Києва своїм рішенням від 24.11.2022 року у справі № 640/29289/21 задовольнив частково позовні вимоги ОСОБА_1 Визнав протиправною відмову у проведенні перерахунку та виплати пенсії, а також зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії у розмірі 89 % від суми грошового забезпечення на підставі довідки про розмір грошового забезпечення № 6844/1 від 30.07.2021 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , із врахуванням всіх складових грошового забезпечення, в тому числі відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.01.2019 року.
Представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 30.10.2023 року прийшов на прийом до керівника Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, який у свою чергу повідомив, що розмір пенсії ОСОБА_1 обмежено максимальним розміром, а саме - у дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно із частиною другою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Право на звернення до суду та способи судового захисту регламентовані положеннями статті 5 КАС України, за загальним правилом частини першої якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:
1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;
2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;
3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;
4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;
5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;
6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Натомість представником позивача не надано жодних доказів, що підтверджували б факт такого обмеження або відмову в перерахунку пенсії без обмеження максимальним розміром.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено наявність оскаржуваних дій відповідача по обмеженню пенсії позивача максимальним розміром.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 січня 2024 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя:                                                                      Коротких А.Ю.

Судді:                                                                                          Сорочко Є.О.

                                                                                                    Чаку Є.В.