ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
11 липня 2024 року           справа №200/17001/21 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Гаврищук Т.Г. суддів Блохіна А.А., Компанієць І.Д., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2024 р. у справі № 200/17001/21 (головуючий І інстанції Христофоров А.Б.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність, стягнення заборгованості,- 

                                                         УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі - відповідач), в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період часу з листопада 2015 року по жовтень 2017 року включно;
- стягнути з відповідача на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період часу з листопада 2015 року по жовтень 2017 року включно;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу компенсації відповідно до постанови №100 Кабінету міністрів України від 08.02.1995 року за невикористані дні щорічних додаткових оплачуваних відпусток, як учаснику бойових дій за 2017-2020 роки загальною кількістю 48 діб у розмірі 30 397,92 грн.;
- стягнути із відповідача на користь позивача відповідно до постанови №100 Кабінету міністрів України від 08.02.1995 року компенсацію за невикористані дні щорічних додаткових оплачуваних відпусток, як учаснику бойових дій за 2017-2020 роки загальною кількістю 48 діб у розмірі 30 397,92 грн.;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу компенсації відповідно до постанови №100 Кабінету міністрів України від 08.02.1995 року за невикористані дні щорічної оплачуваної відпустки за 2015-2016 роки загальною кількістю 27 діб у розмірі 17 098,83 грн.;
- стягнути із відповідача на користь позивача відповідно до постанови №100 Кабінету міністрів України від 08.02.1995 року компенсацію за невикористані дні щорічної оплачуваної відпустки за 2015-2016 роки загальною кількістю 27 діб у розмірі 17 098,83 грн.;
- визнати протиправними дії відповідача щодо виплати позивачу одноразової допомоги при звільненні у розмірах менших ніж передбачено законом;
- стягнути з відповідача на користь позивача недоплачену частину одноразової допомоги при звільненні у розмірі 6605,23 грн.;
- визнати протиправними дії відповідача щодо виплати позивачу компенсації за невикористані дні щорічної основної оплачуваної відпустки за 2020 рік у розмірах менших ніж передбачено законом;
- стягнути із відповідача на користь позивача недоплачену частину компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2020 рік у сумі 1 083,23 грн.;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу винагороди за участь в антитерористичній операції за період з листопада 2015 року по липень 2016 року включно, з вересня 2016 року по березень 2017 року та дії відповідача щодо здійснення виплати такої винагороди у розмірах менших ніж передбачено нормативно- правовими актами за серпень 2016 року, за червень 2017 року та за грудень 2017 року;
- стягнути з відповідача на користь позивача недоплачені та невиплачені кошти у якості винагороди за участь у антитерористичній операції на загальну суму 28509,71 грн.;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу надбавки за роботу у нічний час протягом 2015-2020 років за виключенням суми вже виплачених коштів у липні 2016 року;
- стягнути з відповідача на користь позивача невиплачену надбавку за роботу у нічний час протягом 2015-2020 років у сумі 4 690,54 грн.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по жовтень 2017 року включно. Зобов`язано Головне управління Національної поліції України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по жовтень 2017 року включно. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації за невикористані 32 дні додаткової щорічної оплачуваної відпустки, як учаснику бойових дій за 2017, 2018, 2019 роки. Зобов`язано Головне управління Національної поліції України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані 32 дні додаткової щорічної оплачуваної відпустки, як учаснику бойових дій за 2017, 2018, 2019 роки. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошових коштів у якості надбавки за роботу у нічний час у 2018 - 2020 роках. Зобов`язано Головне управління Національної поліції України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену надбавку за роботу у нічний час протягом у 2018 - 2020 років за 344 годин служби. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати рішення місцевого суду в частині задоволених позовних вимог, прийняти нове, яким відмовити у частині задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування доводів зазначає, що додаткова відпустка учасникам бойових дій не належить до категорії щорічних і надається понад тривалість щорічної відпустки та інших видів відпусток, у календарному році, а не за робочий рік, тобто незалежно від стажу роботи. У разі невикористання зазначеної додаткової відпустки, її не можна перенести на наступний календарний рік, подовжити у разі хвороби працівника та ділити на частини.
У відповідності до ст. 24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А І групи.
Отже, саме основна та додаткова щорічні відпустки, а також додаткова відпустка працівника, який має дітей або повнолітню дитину-інваліда з дитинства підгрупи А І групи, підлягають поділу на частини та грошовій компенсації.
Разом з цим додаткова відпустка учасникам бойових дій визначена статтею 162 розділу III Закону України «Про відпустки», не належить до категорії щорічних відпусток, а отже на неї не поширюються норми, передбачені для щорічних відпусток.
Виплата грошової компенсації за невикористані дні за іншими видами додаткових відпусток окрім визначених ст.83 КЗпП України та ст.24 Закону України «Про відпустки» не передбачена.
Відповідно до ч. 10 ст. 93 Закону № 580-VIII та п. 8 розділу ІІІ Порядку №260 грошова компенсація передбачена виключно за невикористану в році звільнення чергову відпустку поліцейським, які звільняються зі служби.
Компенсація за невикористану відпустку як учаснику бойових дій поліцейським, до яких відносився і позивач, як спеціальним, так і загальним законодавством не передбачена.
Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, має статус учасника бойових дій, посвідчення серії НОМЕР_1 від 17.11.2016 року та рішення від 28 жовтня 2016 року № 6/І/V.
Відповідно до витягу із Наказу першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 14.12.2015 року №348 старший сержант поліції ОСОБА_1 поліцейський батальйону поліції особливого призначення прибув до складу сил та засобів та брав безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпечення її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань з 07.11.2015 року.
Згідно з витягом із Наказу першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 30.04.2018 року №120дск старший сержант поліції ОСОБА_1 поліцейський з обліку та збереження речових доказів і озброєння логістики вибув зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення з 30 квітня 2018 року.
Відповідно до Наказу від 29.05.2020 року №221о/с (по особовому складу), на підставі рапорту старшого сержанта поліції ОСОБА_1 поліцейського від 19.05.2020 року, звільнено зі служби в поліції відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 розділу VII Закону України «Про національну поліцію» (за власним бажанням) та знято з обліку та збереження речових доказів і озброєння логістики Дружківського відділення поліції Краматорського відділу поліції з 03 червня 2020 року, встановивши йому у червні 2020 року премію у розмірі 86,555 %. Вислуга років на день звільнення складає: у календарному обчисленні та для виплати одноразової грошової допомоги – 13 років 01 місяць 02 дні, у пільговому обчисленні – 17 років 06 місяців 10 днів. Вважати невикористані відпустки за 2015 рік у кількості 03 діб, за 2016 рік у кількості 24 діб, за 2020 рік у кількості 16 діб. Вважати зайво використані відпустки за 2017 рік у кількості 01 доби.
03 вересня 2021 року представник позивача звернувся із адвокатським запитом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, в якому просив надати наступну інформацію: помісячну довідку про грошове забезпечення (із формулою розрахунку) ОСОБА_1 за період з 06.11.2015 року по час звільнення із зазначенням всіх нарахувань та надбавок за кожен місяць окремо; помісячну довідку про виплату надбавок за чергування та несення служби ОСОБА_1 у нарядах та із охорони громадського (публічного) порядку у нічний час (з 22 по 6 годину) у період часу з 06.11.2015 року по час звільнення; довідку щодо наявності у ОСОБА_1 з 06.11.2015 року по час звільнення невідбутої частини щорічної основної відпустки та інформацію щодо компенсації невідбутої відпустки на час звільнення; довідку щодо наявності у ОСОБА_1 з 06.11.2015 року по час звільнення невідбутої частини щорічної додаткової оплачуваної відпустки, як учаснику бойових дій та інформацію щодо компенсації невідбутої відпустки на час звільнення; наказ (або витяг з наказу) про звільнення ОСОБА_1 із Національної поліції України; довідку-витяг про проходження служби ОСОБА_1 у лавах національної поліції України з 06.11.2015 року по час звільнення; довідку про отримання ОСОБА_1 табельної та автоматичної вогнепальної зброї (та спецзасобів) у період з 06.11.2015 року по час звільнення; довідку про середнє грошове забезпечення на підставі постанови КМУ №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» для розрахунку компенсації невідбутих відпусток; інформацію про кількість виплат ОСОБА_1 у зв`язку із індексацією грошових виплат у період з 2015 року по 2017 рік включно; довідку щодо виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, формулу її розрахунку; довідку про інформацію чи зменшувалось нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 з 06.11.2015 року по час звільнення, як що так, то на підставі чого.
Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області на адвокатський запит від 03.09.2021 року представнику позивача направлено наступні документи стосовно ОСОБА_1 :
- довідки від 11.10.2021 року №1441 про порядок та умови виплати грошового забезпечення та про нараховане та виплачене грошове забезпечення з листопада 2015 року по грудень 2020 року;
- довідку від 11.10.2021 року № 1447 про виплати грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, в які зазначено, що при звільненні позивачу було нараховано та виплачено компенсацію за невикористану відпустку за 2020 рік у кількості 16 діб в сумі 4889,23 грн. Також зазначено, що згідно інформації наданої кадровим підрозділом, ОСОБА_1 додаткову відпустку як учасник бойових дій за 2016-2020 роки не використовував, рапортів останнього щодо надання додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за вказаний період до підрозділів кадрового забезпечення не надходило, грошова компенсація за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій за 2016 – 2020 роки позивачу не нараховувалась та не виплачувалась;
- довідку від 11.10.2021 року №1448 про нарахування та виплату доплати за службу в нічний час, з якої вбачається що позивачу було нараховано зазначену доплату за січень 2016 року у кількості 42 години у сумі 240,46 грн., за лютий 2016 року у кількості 36 годин у сумі 185,25 грн. та за травень 2016 року у кількості 14 годин у сумі 79,63 грн, що було виплачено в липні 2016 року;
- довідку від 11.10.2021 року №1449 про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні, в якій зазначено, що ОСОБА_1 було нараховано при звільненні одноразову грошову допомогу в сумі 29 793,76 грн. (із розрахунку: посадовий оклад 1700,00 грн. + оклад за спеціальне звання 1000,00 грн. + надбавка за вислугу років (30%) 810,00 грн. + надбавка за специфічні умови проходження служби (40%) 1404,00 грн. + премія (86,555%) 4253,31 грн. = 9167,31 грн *25% * 13 років);
- довідку від 11.10.2021 року №1450 про нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 року по 31.12.2017 року, в якій зазначено, що підстави для проведення індексації грошового забезпечення поліцейським у період до листопада 2017 року відсутні, за листопад та грудень 2017 року було нараховано та виплачену індексацію грошового забезпечення у сумі 373,85 грн. і 458,12 грн. відповідно;
- довідку від 11.10.2021 року №1451 про середній розмір грошового забезпечення за останні два місяці що передували звільненню, з якої вбачається, що на підставі наказу ГУ НП в Донецькій області від 29.05.2020 року №221о/с позивача звільнено зі служби в поліції на підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) з 03 червня 2020 року із встановленням у червні 2020 року премії у розмірі 86,555% та визначенням невикористаної відпустки за 2020 рік у кількості 16 діб. Вислуга років на 03 червня 2020 року у календарному обчисленні та для виплати одноразової грошової допомоги склала 13 років 01 місяць 02 дні. Також зазначено, що середньоденний розмір грошового забезпечення складає 335,19 грн. та середньомісячний розмір грошового забезпечення складає 10223,37 грн.
Відповідно до Довідки-витягу від 28.09.2021 року з послужного списку старшого сержанта ОСОБА_1 , який проходив службу в ОВС на посадах молодшого начальницького складу та в Національній поліції на посадах молодшого складу у період з 01.05.2008 року по 03.06.2020 року.
Згідно з Довідкою від 28.09.2021 року №3678/12/03-2021 за даними обліків інформаційно-пошукової системи регіонального рівня невикористана частина чергової оплачуваної відпустки старшого сержанта поліції ОСОБА_1 станом на день звільнення 03.06.2020 року складала: 3 доби за 2015 рік, 24 діб за 2016 рік, 16 діб за 2020 рік (компенсовано при звільненні). Надмірно використана відпустка за 2017 рік складала 01 добу.
Відповідно до Довідки від 28.09.2021 року №3679/12/03-2021 ОСОБА_1 додаткову відпустку як учасник бойових дій за період з 2016-2020 роки не використав. Рапортів останнього щодо надання додаткової відпустки як учаснику бойових дій, за вказаний період до підрозділів кадрового забезпечення не надходило.
Згідно з Довідкою б/н, що видана старшим інспектором ГКЗ РПОП ГУНП в Донецькій області Іволгою Максимом, позивач отримував зброю згідно «Журналу розстановки нарядів суб`єктів боротьби з тероризмом антитерористичної операції на території Донецької та Луганської області» з 25.12.2015 року по 03.01.2017 рік.
Відповідно до довідки № 20226/203/01-2021 від 05.10.2021 року ВП№2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області у період з 21.02.2017 року по 31.12.2017 року позивач отримував зброю згідно із «Книгою видачі й приймання озброєння та спеціальних засобів» .
Згідно довідки №19809/201/01-2021 від 07.10.2021 року Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області позивач залучався до патрулювання в м.Костянтинівка щодо охорони громадського порядку у період з 25.01.2018 року по 30.05.2020 року та ніс службу у нічний час.
При вирішенні справи суд виходить з наступного. 
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282-XII) у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону № 1282-XII передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Частиною 1 ст. 5 вказаного Закону встановлено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.
Пунктом 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі - Порядок № 1078) передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема: грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
При цьому, зміни щодо поліцейських були внесені постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року № 782 «Про внесення зміни до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення» (набрала чинності 24 жовтня 2017 року) шляхом доповнення абзацу п`ятого після слова «військовослужбовців» словом «поліцейських».
Згідно пп. 4 і 5 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
Відповідно до п. 10-2 Порядку № 1078 для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.
При цьому, приписами п. 10-1 Порядку № 1078, у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 9 грудня 2015 року (який застосовувався до 1 грудня 2015 року), було передбачено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснюється з місяця прийняття працівника на роботу.
З наведеного вбачається, що індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.
Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі №815/2590/18 зазначив, що правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.
Суд зауважує, що обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на нарахування індексації грошового забезпечення, що є предметом спору у цій справі.
У постанові від 21 січня 2021 року у справі № 160/35/20 Верховний Суд погодився з висновком судів попередніх інстанцій про наявність протиправної бездіяльності, яка полягає у не здійсненні нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивачу у спірний період, оскільки здійснення індексації прямо передбачене Законом № 580-VІII та Законом №1282-ХІІ.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на індексацію грошового забезпечення у період з листопада 2015 року по жовтень 2017 року (включно).
Отже, не нарахування та не виплата позивачу у ці періоди індексації грошового забезпечення є неправомірною.
Щодо доводів апелянта, що додаткова відпустка учасникам бойових дій, не належить до категорії щорічних відпусток, а отже на неї не поширюються норми, передбачені для щорічних відпусток, суд зазначає наступне.
Згідно довідки від 11.10.2021 року № 1447 про виплати грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, в які зазначено, що при звільненні позивачу було нараховано та виплачено компенсацію за невикористану відпустку за 2020 рік у кількості 16 діб в сумі 4889,23 грн. Також зазначено, що згідно інформації наданої кадровим підрозділом, ОСОБА_1 додаткову відпустку як учасник бойових дій за 2016-2020 роки не використовував, рапортів останнього щодо надання додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за вказаний період до підрозділів кадрового забезпечення не надходило, грошова компенсація за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій за 2016 – 2020 роки позивачу не нараховувалась та не виплачувалась.
Відповідно до ст. 92 Закону № 580-VIII поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом. Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.
Статтею 93 Закону України "Про Національну поліцію" та пунктом 8 розділу ІІІ Порядку виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішній справ України 6 квітня 2016 року № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 року за № 669/28799 (далі - Порядок № 260) передбачено, що за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону.
Відповідно до ст. 93 Закону України "Про Національну поліцію" тривалість відпусток поліцейського обчислюється щодобово. За бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.
Статтею 4 Закону України від 5 листопада 1996 року № 504/96-ВР "Про відпустки" (далі - Закон № 504/96-ВР) передбачено наступні види щорічних відпусток: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу зі шкідливими та важкими умовами праці (ст. 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (ст. 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.
Відповідно до ст. 16-2 Закону України "Про відпустки" учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначений Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, надається додаткова відпустка зі збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.
Відповідно до п. 12 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" № 3551-XII від 2 жовтня 1993 року учасники бойових дій мають пільгу у вигляді одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.
Порядок, умови, склад, розміри виплати грошового забезпечення поліцейських врегульовано постановою Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" № 988 від 11 листопада 2015 року (далі – постанова № 988) та наказом Міністерства внутрішніх справ України від 6 квітня 2016 року № 260 "Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016року за № 669/28799 (далі - Порядок № 260), який набрав чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з дня набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".
Відповідно до п. 1 постанови № 988 грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Пунктом 3 Порядку № 260 передбачено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.
До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Приписами пункту 8 розділу III Порядку № 260 визначено, що поліцейським, які відповідно до законодавства України мають право на відпустку зі збереженням грошового забезпечення, виплата грошового забезпечення здійснюється в розмірі, що вони одержували на день вибуття у відпустку, з розрахунку посадового окладу, установленого за основною штатною посадою, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії за поточний місяць.
За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства. Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.
Положеннями Закону України "Про Національну поліцію" визначені підстави та умови отримання відпустки поліцейськими. Наведеним законом не виключаються випадки, коли поліцейським відпустка не буде використана протягом календарного року. При цьому положеннями цього закону не передбачено позбавлення такої особи права на відпустку, яке вона вже отримала в попередньому календарному році.
З аналізу викладених норм вбачається, що у випадку звільнення поліцейського - учасника бойових дій, йому виплачується компенсація за всі невикористані ним дні відпустки, у тому числі за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої ст. 16-2 Закону № 504/96-ВР та статтею 12 Закону №3551-ХІІ.
З огляду на зміст п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону № 3551-ХІІ державою гарантується надання учасникам бойових дій пільг, зокрема, додаткової відпустки із збереженням заробітної плати, строком 14 календарних днів на рік; вказаною нормою встановлено право особи, яка є учасником бойових дій, на отримання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів кожного року.
При цьому положення Закону № 3551-ХІІ не обмежують та не припиняють право учасника бойових дій на отримання у рік звільнення виплати грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки.
Суд зазначає, що в даному випадку до правовідносин, що виникли між сторонами, пріоритетному застосуванню підлягають спеціальні норми Закону № 3551-ХІІ, які не обмежують право особи-учасника бойових дій на отримання компенсації за невикористані дні додаткової відпустки.
Вищезазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 7 травня 2020 року у справі №360/4127/19, та від 19 січня 2021 року в справі № 160/10875/19, від 31 березня 2021 року у справі № 320/3843/20, від 31 травня 2021 року 200/13837/19-а.
Таким чином, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на отримання грошової компенсації за невикористані ним додаткові відпустки як учасником бойових дій за 2017-2019 роки загальною тривалістю 32 календарних дні.
Стосовно визнання протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо не нарахування та не виплати грошових коштів у якості надбавки за роботу у нічний час у 2018 - 2020 роках, суд зазначає наступне.
Згідно ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання і відповідно до п. 3 Порядку № 260 до складу грошового забезпечення входить: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно з пп. 3 п. 5 постанови № 988 поліцейським виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.
Відповідно до п. 11 розділу І Порядку № 260 поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні. Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00. Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час. Поліцейським добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі) та не включається в службовий час. Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції. Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється керівником підрозділу, у якому проходить службу поліцейський, шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною в додатку 1 до цього Порядку та умов, яка до 15 числа місяця, наступного після залучення поліцейських до несення служби в нічний час, подається до фінансового підрозділу.
Як встановлено матеріалами справи, керівником Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області були направлені Головному управлінню Національній поліції в Донецькій області довідку обліку несення поліцейськими служби в нічний час за період служби позивача №19809/201/01-2021 від 07.10.2021 року, та відповідно до Книги нарядів та Книги видачі й приймання озброєння та спеціальних засобів Дружківського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецької області (наразі відділ поліції № 1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області) отримання ОСОБА_1 зброї у період часу з 22.12.2017 року до 03.06.2020 року зазначено, що останній ніс службу у нічний час (з 22:00 до 06:00):
За 2018 рік:
з 15:50 до 00:01 17.02.2018 = 2 години;
з 09:00 06.04.2018 до 09:00 07.04.2021 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин.
За 2019 рік:
з 09:00 07.01.2019 до 09.00 08.01.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:00 16.01.2019 до 09:00 17.01.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:00 18.01.2019 до 09:00 19.01.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:00 21.08.2019 до 09:00 22.08.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:00 24.01.2019 до 09:00 25.01.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:00 13.02.2019 до 09:00 14.02.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:20 16.02.2019 до 09:00 17.02.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:15 19.02.2019 до 09:30 20.02.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:00 24.02.2019 до 09:00 25.02.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:00 02.03.2019 до 09:00 03.03.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:30 05.03.2019 до 09:30 06.03.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:00 08.03.2019 до 09:00 09.03.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:00 12.03.2019 до 09:00 13.03.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:00 15.03.2019 до 09:00 16.09.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:00 19.03.2019 до 09:00 20.03.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:00 23.03.2019 до 09:00 24.03.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 08:00 04.04.2019 до 08.00 05.04.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:00 06.04.2019 до 09:00 07.04.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:10 08.04.2019 до 09:00 09.04.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:00 12.04.2019 до 09:00 13.04.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:00 15.04.2019 до 09:00 16.04.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 21:30 27.04.201 до 08:00 28.04.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:00 02.05.2019 до 09:00 03.05.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:00 14.05.2019 до 09:00 15.05.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:00 17.05.2019 до 09:00 18.05.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:00 20.05.2019 до 09:00 21.05.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:00 23.05.2019 до 09:00 24.05.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:00 26.05.2019 до 09:00 27.05.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:05 29.05.2019 до 09:05 30.05.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:08 01.06.2019 до 09:14 02.06.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:01 04.06.2019 до 09:00 05.06.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:10 07.06.2019 до 09:10 08.06.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:10 10.06.2019 до 09:11 11.06.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:15 22.06.2019 до 09:01 23.06.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:09 28.06.2019 до 09:07 29.06.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:10 16.07.2019 до 08:59 17.07.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:10 29.07.2019 до 09:07 30.07.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 18:00 02.08.2019 до 09:00 03.08.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:12 04.08.2019 до 09:12 05.08.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:10 07.08.2019 до 09:17 08.08.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:09 10.08.2019 до 09:07 11.08.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:10 13.08.2019 до 09:07 14.08.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:10 16.08.2019 до 09:07 17.08.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:10 19.08.2019 до 09:06 20.08.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:10 22.08.2019 до 09:07 23.08.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:08 25.08.2019 до 09:07 26.08.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:08 28.08.2019 до 09:01 29.08.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:08 31.08.2019 до 09:00 01.09.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:06 03.09.2019 до 09:00 04.09.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:01 06.09.2019 до 09:00 07.09.2019– 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:10 09.09.2019 до 09:00 10.09.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:04 12.09.2019 до 09:00 13.09.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:13 23.09.2019 до 09:00 24.09.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:06 27.09.2019 до 09:00 28.09.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 09:10 25.10.2019 до 09:00 26.10.2019 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин.
За 2020 рік:
з 16:00 27.05.2020 до 08:00 28.05.2020 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин;
з 15:52 29.05.2020 до 08:00 30.05.2020 – 8 годин (з них 2 години відпочинку) = 6 годин.
Згідно наданих суду довідок про виплачене ОСОБА_1 грошове забезпечення за період перебування позивача на службі, на підставі довідки від 11.10.2021 року №1448 про нарахування та виплату доплати за службу в нічний час, та пояснень представника відповідача Головним управлінням було нараховано та виплачено позивачу доплату за службу в нічний час: за січень 2016 року у кількості 42 години у сумі 240,46 грн., за лютий 2016 року у кількості 36 годин у сумі 185,25 грн. та за травень 2016 року у кількості 14 годин у сумі 79,63 грн, що було виплачено в липні 2016 року, з 17.02.2018 року по 30.05.2020 року – не нараховувалась та не виплачувалась.
Разом із цим як встановлено судом під час розгляду справи позивач протягом спірних періодів ніс службу у нічний час 59 рази, в тому числі – 2 рази за 2018 рік (8 годин), 54 рази за 2019 рік (324 години) та 2 рази за 2020 рік (12 годин), всього 344 години, що підтверджується копіями з Книги нарядів та Книги видачі й приймання озброєння та спеціальних засобів Дружківського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецької області та поясненнями відповідача.
Отже, не нарахування та, як наслідок, не оплата позивачу додаткових 344 годин роботи у нічний час є такими, що порушує право позивача на належну оплату, отже, є протиправною.
Враховуючи приписи 3 п. 5 постанови № 988, п. 11 розділу І Порядку №260, суд приходить до висновку, що позивач мав право на отримання доплати за службу у нічний час в тому числі і за години роботи у нічний час, стосовно яких посадовими особами Дружківського ВП та Кальміуського ВП не подавались до Головного управління поліції області довідки за формою, встановлено у додатку до Порядку № 260.
Крім цього суд зазначає, що не виконання (або неналежне виконання) посадовими особами управління поліції своїх службових обов`язків із оформлення та надання до Головного управління відповідних довідок не повинно мати своїм наслідком не виплату позивачу доплати за роботу в нічний час.
Таким чином, в цій частині позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
За наслідками судового розгляду, місцевий суд дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається. 
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                          ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2024 р. у справі №200/17001/21 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2024 р. у справі №200/17001/21 - залишити без змін.
Повне судове рішення складено 11 липня 2024 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                                     Т.Г. Гаврищук

Судді                                                                                                                                 А.А. Блохін

                                                                                                                                    І.Д. Компанієць