ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року 
м. Київ

cправа №  910/16845/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жукова С.В. - головуючого, Огородніка К.М., Пєскова В.Г.,

за участі секретаря судового засідання - Купрейчук С.П.

за участю представників: 
відповідно до протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2024

у справі № 910/16845/23

за заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"
до Приватного акціонерного товариства "Київ-Одяг"
про відкриття провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:
1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2024 у справі №910/16845/23, зокрема, відкрито провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Київ-Одяг"; визнано грошові вимоги ПАТ АБ "Укргазбанк" до ПрАТ "Київ-Одяг" в розмірі 1 695 979 079,00 грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном ПрАТ "Київ-Одяг"; призначено розпорядником майна ПрАТ "Київ-Одяг" арбітражного керуючого Беркута Максима Сергійовича.
Короткий зміст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції
2. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2024 ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.01.2024 у справі № 910/16845/23 скасовано та прийнято нове судове рішення, яким відмовлено у відкритті провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Київ-Одяг" та стягнуто з ПАТ АБ "Укргазбанк" на користь ПрАТ "Київ-Одяг" витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 40 260,00 грн.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
3. До Верховного Суду від Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» надійшла касаційна скарга, у якій скаржник просить Суд скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2024 у справі №910/16845/23, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.01.2024 залишити в силі.
4. В обґрунтування підстав для задоволення касаційної скарги Скаржник наводить наступні доводи:
4.1. Судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні не враховані висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду, а саме:
- в постановах від 03.06.2020 у справі №905/2030/19, від 20.03.2024 у справі №911/1005/23; від 20.10.2021 у справі № 910/18376/20, від 18.02.2021 у справі № 904/3251/20, від 16.02.2021 у справі № 911/2042/20, від 23.09.2021 у справі №910/866/20, від 27.05.2021 у справі №924/556/20, від 07.10.2020 у справі №914/2404/19, від 11.02.2020 у справі №904/8484/16, від 07.08.2019 у справі №922/1014/18, від 19.08.2020 у справі №910/2522/20, від 13.12.2022 у справі №910/862/22, від 26.01.2023 у справі №917/1268/21, від 13.08.2020 у справі №910/4658/20, від 15.10.2020 у справі №922/1174/20, від 16.09.2020 у справі №911/593/20, від 25.11.2020 у справі №910/5799/20 (щодо відкриття провадження у справі про банкрутство та визначення наявності чи відсутності спору про право та права на звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство до отримання окремого рішення про стягнення заборгованості);
- в постановах від 17.11.2022 у справі №910/11870/20 (п. 83), від 08.11.2022 у справі №910/1194/21 (п. 22), від 02.11.2022 у справі № 904/5429/18 (п. 5.30), від 27.09.2022 у справі № 910/11071/21 (п. 22), від 23.08.2022 у справі №910/6459/21, від 08.08.2019 у справі №922/2013/18, від 25.03.2021 у справі №911/2961/19 та від 30.08.2022 у справі №904/1427/21 (щодо застосування преюдиційних обставин).
4.2. Скаржник вказує, що при прийнятті постанови суд апеляційної інстанції неправильно застосував частину 6 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства та частину 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України.
Відзиви
Від ПрАТ "Київ-Одяг" надійшов відзив на касаційну скаргу у якому заявлено прохання касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції - без змін.
Розгляд касаційної скарги Верховним Судом
5. Заслухавши у відкритому судовому засіданні доповідь судді доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково,  виходячи з наступного.
6.  Відповідно до приписів ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
7. Суди попередніх інстанцій встановили наступні фактичні обставини справи:
В жовтні 2023 Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" звернулось до Господарського суду міста Києва з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Київ-Одяг" у зв`язку з наявною непогашеною заборгованістю..     
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2023 № 910/16845/23 заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" було прийнято до розгляду, підготовче засідання призначено на 06.12.2023, зобов`язано Приватне акціонерне товариство "Київ-Одяг" надати суду належним чином засвідчені копії правоустановчих документів, зокрема статут підприємства, відзив на заяву про порушення справи про банкрутство з додатками, складений відповідно до ст. 36 Кодексу України з процедур банкрутства та з урахування п. 6 ст. 39 цього Кодексу.
30.11.2023 до Господарсько суду міста Києва надійшов відзив боржника на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство.
01.10.2008 між Банком (ВАТ АБ «Укргазбанк», у подальшому перейменовано на ПАТ АБ «Укргазбанк») та ВАТ «Київ-Одяг» (надалі перейменовано на ПрАТ «Київ-Одяг»), як позичальником, укладено Кредитний договір № 82.
25.02.2009 між Банком та ВАТ «Київ-Одяг», як позичальником, укладено Кредитний договір №3, на виконання якого (з урахуванням угоди від 03.03.2009 № 1) позичальнику надано кредит на суму 150 000 000,00 грн.
Згідно п.п. 1.4.1. п. 1.4. кредитного договору за користування кредитом у межах встановленого в п. 1.3. терміну кредитування процентна ставка встановлюється в розмірі 18% річних.
При цьому, за користування кредитом понад термін, визначений в п.1.3. цього договору, процентна ставка встановлюється в розмірі 28% річних (п. 1.4.2. п. 1.4. кредитного договору).
У забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 3, між Кредитором та ВАТ «Київ-Одяг» укладено Договір наступної іпотеки без оформлення заставної від 27.02.2009, згідно з яким ВАТ «Київ-Одяг» передано в іпотеку Банку адміністративно-виробничий комплекс, загальною площею 20732,500 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Куренівська, будинок 2Б. Даний договір нотаріально посвідчено та зареєстровано приватним нотаріусом у реєстрі за №449.
01.04.2009 між Банком та американською компанією «Jupiter Service LLC» (надалі - Новий кредитор) укладено Договір уступки права вимоги, за умовами якого Банк передав, а Новий кредитор отримав права вимоги до ПрАТ «Київ-Одяг» за Кредитними договорами № 3 та № 82.
28.05.2013 на підставі Договору уступки права вимоги від 01.04.2009 державним реєстратором припинено обтяження (заборона на нерухоме майно) нерухомого майна - адміністративний комплекс на підставі договору іпотеки без оформлення заставної від 27.02.2009 № 449; припинено інше речове право (іпотеку) АБ «Укргазбанк» на підставі договору наступної іпотеки без оформлення заставної від 27.02.2009 № 449; припинено іпотеку АБ «Укргазбанк» на підставі договору іпотеки без оформлення заставної від 27.10.2008 № 9042; припинено обтяження (заборона на нерухоме майно).
01.04.2016 між ПрАТ «Київ-Одяг» та ТОВ «Анмейд Груп» укладено Договір купівлі-продажу адміністративно-виробничого комплексу, загальною площею 20732,500 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Куренівська, будинок 2Б, за умовами якого право власності на спірне нерухоме майно перейшло ТОВ «Анмейд Груп».
Одночасно, 01.04.2016 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Литвин А.С. внесений запис №13984529 про право власності ТОВ «Анмейд Груп» на вказану нерухомість на підставі Договору від 01.04.2016.
05.02.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. прийнято рішення № 45365429 про проведення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за кредитним договором від 01.10.2008 № 82. Підстава реєстрації права власності за ПАТ АБ «Укргазбанк» - договір іпотеки, реєстровий № 9042 від 27.10.2008. 
09.06.2011 Господарський суд міста Києва ухвалив рішення у справах № 6/711 та №   6/712, залишені без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 15.08.2011 та від 02.08.2011 відповідно, та Вищого господарського суду України від 09.11.2011, про відмову у задоволенні позову ПАТ АБ "Укргазбанк" про стягнення заборгованості з ПрАТ "Київ-Одяг" за кредитними договорами від 25.02.2009 № 3 та від 01.10.2008 № 82 на тій підставі, що ПАТ АБ "Укргазбанк" вибув із зобов`язання за ними внаслідок відступлення прав та обов`язків за договором уступки прав вимоги від 01.04.2009 року.
Також, ПАТ АБ "Укргазбанк" зверталося до Господарського суду міста Києва з позовом про солідарне стягнення з Компанії Jupiter Service LLC та Товариства з обмеженою відповідальністю "Р.Г.Л. Груп" (далі - ТОВ "Р.Г.Л. Груп"), за участі третьої особи ПрАТ "Київ-Одяг", суми в розмірі 242 993 569,10 грн. як плати за уступку вимог за договором уступки.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.12.2015 у справі № 910/25766/13, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарським суду від 02.03.2016, у задоволенні позовних вимог відмовлено. При цьому установлено, що договір уступки права вимоги від 01.04.2009 є неукладеним, та підстави вважати припиненими правовідносин за кредитними договорами від 25.02.2009 № 3 та від 01.10.2008 № 82 відсутні.
ПАТ АБ «Укргазбанк» зверталося з позовом до ПАТ «Київ-Одяг» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3 від 25.02.2009 в сумі 376 057 149,23 грн., яка складається з: 150         000         000,00 грн. простроченої заборгованості по кредиту, 18 715 068,46 грн. простроченої заборгованості по процентах, 41 523 287,67 грн. 3% річних від простроченої суми за період з 10.11.2009 по 31.01.2019, 165 818 793,10 грн. суми збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення тіла кредиту за період з 10.11.2009 по 31.01.2019.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2019 у справі №   910/2605/19, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 04.03.2020, скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 21.08.2019 та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у позові ПАТ АБ "Укргазбанк" до ПрАТ "Київ-Одяг" про стягнення заборгованості за кредитним договором від 25.02.2009 № 3.
Підставою для відмови в задоволенні позову ПАТ АБ "Укргазбанк" визначено обставину того, що останнє вибуло із господарського зобов`язання за кредитним договором від 25.02.2009 № 3 внаслідок відступлення прав та обов`язків за договором уступки права вимоги від 01.04.2009 на користь Компанії Jupiter Service LLC, що вже встановлено судовими рішеннями у справі № 6/711.
Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" зверталося до Господарського суду міста Києва з позовом у справі № 910/3257/16 до Публічного акціонерного товариства "Київ-Одяг" (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) про визнання неналежним виконання Публічним акціонерним товариством "Київ-Одяг" зобов`язань за кредитним договором №82 від 01.10.2008 та кредитним договором №3 від 25.02.2009.
Постановою Верховного Суду від 21.11.2018 у справі №910/3257/16 (Ткач) постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2018 та рішення Господарського суду міста Києва від 29.04.2016 у справі №910/3257/16 скасовано. Провадження у справі №910/3257/16 у частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк" про визнання неналежним виконання Публічним акціонерним товариством "Київ-Одяг" зобов`язань за кредитним договором №82 від 01.10.2008 та кредитним договором №3 від 25.02.2009 закрито.
У травні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Анмейд Груп» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом у справі № 910/6642/19 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», Державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Інни Леонтіївни, Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстратор» Нікітіної Юлії Володимирівни про: визнання протиправним та скасування рішення Державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про право власності: 30143829, дата та час державної реєстрації: 04.02.2019 16:42:05, індексний номер: 45365429 від 05.02.2019 10:56:45; визнання протиправним та скасування рішення Державного реєстратора про державну реєстрацію змін до відомостей про нерухоме майно, дата та час державної реєстрації: 05.02.2019 14:32:47, індексний номер: 45373078 від 05.02.2019 14:42:20; визнання протиправним та скасування рішення Державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про право власності: 30745646, дата та час державної реєстрації: 18.03.2019 18:24:45, індексний номер: 46012152 від 18.03.2019 18:41:41.
У межах справи № 910/8060/19 судами здійснювався розгляд позову Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" до Юридичної особи за законодавством США компанії "Юпітер Сервіс" (Jupiter Service LLC) та державного реєстратора Реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Миронюка Тараса Руслановича про визнання протиправними і скасування рішень останнього:
- від 28.05.2013 за реєстраційним № 2657403, яким припинено інше речове право (іпотеку) ПАТ АБ "Укргазбанк" на адміністративно-виробничий комплекс загальною площею 20 732,50 кв.м, розташований за адресою: м. Київ, вул. Куренівська, 2-Б, на підставі договору іпотеки без оформлення заставної від 27.10.2008, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І. О. за реєстровим № 9042;
- від 28.05.2013 за реєстраційним № 2656572, яким припинено обтяження (заборона на нерухоме майно) нерухомого майна - адміністративно-виробничий комплекс, загальною площею 20 732,50 кв.м, розташований за адресою: м. Київ, вул. Куренівська, 2-Б, на підставі договору іпотеки без оформлення заставної від 27.10.2008, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І. О. за реєстровим № 9042;
- від 29.05.2013 за реєстраційним № 2684553, яким припинено інше речове право (іпотеку) ПАТ АБ "Укргазбанк" на адміністративно-виробничий комплекс загальною площею 20 732,50 кв.м, розташований за адресою: м. Київ, вул. Куренівська, 2-Б, на підставі договору наступної іпотеки без оформлення заставної від 27.02.2009, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І. О. за реєстровим № 449;
- від 29.05.2013 за реєстраційним № 2683877, яким припинено обтяження (заборона на нерухоме майно) нерухомого майна - адміністративно-виробничий комплекс загальною площею 20 732,50 кв.м, розташований за адресою: м. Київ, вул. Куренівська, 2-Б, на підставі договору іпотеки без оформлення заставної від 27.02.2009, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І. О. за реєстровим № 449.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2021 у справі № 910/8060/19 рішення Господарського суду м. Києва від 20.08.2020 скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.
Постановою Верховного Суду від 10.11.2021 постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2021 у справі № 910/8060/19 скасовано, а справу передано на новий розгляд до апеляційного господарського суду.
За наслідком нового апеляційного розгляду постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2022 рішення Господарського суду міста Києва скасовано повністю та прийнято нове рішення, яким позов ПАТ АБ "Укргазбанк" задоволено повністю.
Постановою Верховного Суду від 23.05.2023 у справі № 910/8060/19 касаційне провадження за касаційною скаргою Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2022 у справі № 910/8060/19 закрито. Касаційне провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Київ-Одяг" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.08.2020 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2022, відкрите з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, закрито. У решті касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київ-Одяг" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.08.2020 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2022 у справі №       910/8060/19 залишено без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2022 у справі №       910/8060/19 залишено без змін.
У постанові від 23.05.2023 у справі № 910/8060/19 касаційним судом наголошено, що безвідносно до встановлених у справі №       910/25766/13 обставин в частині неукладення договору уступки (які враховані апеляційним судом як преюдиційні), апеляційним судом у межах справи № 910/8060/19 також встановлені самостійні обставини, які, за висновком цього суду, свідчать про те, що договір уступки права вимоги від 01.04.2009 не укладався, а у державного реєстратора були відсутні правові підстави для прийняття спірних рішень.
Щодо відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Київ-Одяг"
8. Суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові вказав, що посилання банку на обставини неукладеності договору уступки права вимоги, встановлені рішенням суду у справі №910/25766/13 та на яких ґрунтуються висновки суду апеляційної інстанції, викладені у постанові по справі №910/8060/19, колегією суддів відхиляються, оскільки такі обставини не були відомі під час розгляд справи №6/711, №910/2605/19 та за своєю суттю є нововиявленими обставинами, з яких відповідні судові рішення можуть бути переглянуті.
9. Суд першої інстанції в ухвалі від 10.01.2024 зазначив, що вимоги ініціюючого кредитора ПАТ АБ «Укргазбанк» ґрунтуються на первинних документах, що підтверджуються наявність заборгованості ПрАТ «Київ-Одяг» перед державним банком ПАТ АБ «Укргазбанк» за кредитним договором № 3 від 25.02.2009, у той час як заперечення ПрАТ «Київ-Одяг» у частині наявності спору про право між сторонами зводяться до існування судових рішень про відмову в стягненні боргу за вказаним договором, однак прийнятих виходячи з інших фактичних обставин, з чого зроблено висновок про недоведеність ПрАТ «Київ-Одяг» наявності спору про право, що підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.
10. Порядок відкриття провадження у справі про банкрутство регламентовано статтею 39 КУзПБ.
11. Системний аналіз статей 1, 8, 34, 39 КУзПБ свідчить про те, що правовими підставами для відкриття провадження у справі про банкрутство є:
наявність грошового зобов`язання боржника перед кредитором, строк виконання якого сплив на дату звернення кредитора до суду;
відсутність між кредитором та боржником спору про право стосовно заявлених вимог;
до підготовчого засідання суду вимоги кредитора (кредиторів) боржником у повному обсязі не задоволені.
12. Оскільки стадія відкриття провадження у справі про банкрутство має своїми наслідками не лише заходи процесуального характеру, а й організаційного та майнового, обов`язком ініціюючого кредитора є надання суду достатніх належних доказів існування непогашеного грошового зобов`язання боржника перед кредитором з метою виключення у майбутньому розумних сумнівів інших кредиторів боржника в обґрунтованості відкриття провадження у справі про банкрутство (див. постанову Верховного Суду від 18.02.2021 у справі № 904/3251/20).
13. Тож, важливим питанням при відкритті провадження у справі про банкрутство є питання документальної обґрунтованості кредиторських вимог ініціюючого кредитора, за заявою якого відкривається провадження у справі.
14. При ініціюванні справи про банкрутство наявність боргу підтверджується в порядку, визначеному положеннями статей 74, 76-77 ГПК України, та доказами у такому обсязі, який є необхідним з урахуванням правової природи правовідносин між боржником та кредитором.
15. Доказами на підтвердження наявності боргу можуть бути, зокрема, але не виключно: судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення. Такими доказами можуть бути, зокрема, банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи, та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником взятих на себе зобов`язань.
16. Якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість. Якщо до господарського суду до дня підготовчого засідання надійшло кілька заяв і одна з них прийнята судом до розгляду, інші ухвалою господарського суду приєднуються до матеріалів справи і розглядаються одночасно. У разі визнання вимог заявника необґрунтованими господарський суд оцінює обґрунтованість вимог інших заяв кредиторів, приєднаних до матеріалів справи, і вирішує питання про відкриття провадження у справі у порядку, передбаченому КУзПБ. За результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі (частини третя- п`ята статті 39 КУзПБ).
17. Верховний Суд зауважує, що встановлення факту відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора є обов`язковою умовою для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника. Відсутність спору про право, в розрізі процедури банкрутства, полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмету) зобов`язання, підстави виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання тощо.
18. Суди повинні надавати оцінку про наявність спору про право в контексті правовідносин, які виникли саме між боржником та ініціюючим кредитором, а не боржником та іншими кредиторами, оскільки порядок розгляду судових справ у позовному провадженні (яке передбачає вирішення наявного спору про право) з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство боржника врегульоване положеннями частини другої статті 7 КУзПБ.
19. Одним з методів встановлення факту відсутності або наявності спору про право є дослідження господарським судом відзиву боржника, заслуховування пояснень представника боржника або дослідження Єдиного реєстру судових рішень, відомості з якого відкритими та загальнодоступними, на предмет наявності на розгляді іншого суду позову боржника до ініціюючого кредитора з питань, що зазначені вище.
20. Частиною першою статті 39 КУзПБ унормовано, що у підготовчому засіданні здійснюється перевірка господарським судом обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство. Водночас, зазначена норма КУзПБ не встановлюють обов`язку саме кредитора доводити те, що боржник у справі про банкрутство не має можливості виконати майнові зобов`язання, строк яких настав.
21. Доведення обставин можливості виконати майнові зобов`язання, строк яких настав, покладено саме на боржника (частина третя статті 39 КУзПБ). Водночас, положеннями статті 39 КУзПБ на господарський суд покладено обов`язок перевіряти можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав.
22. Отже, на ініціюючого кредитора покладено обов`язок документально довести наявність грошового зобов`язання боржника перед таким кредитором та зазначити обставини його невиконання, в той час, як боржник наділений правом такі обставини або спростувати, або підтвердити.
23. Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами із застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення мотивованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника таких кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (постанова Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 914/2404/19, а також постанова Верховного Суду від 28.01.2021 у справі № 910/4510/20).
24. Використання формального підходу при розгляді заяви з кредиторськими вимогами та визнання кредиторських вимог, без надання правового аналізу поданій заяві з кредиторськими вимогами, підставам виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, створює загрозу визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника і відкриття на підставі такої заборгованості провадження у справі про банкрутство. Крім того такий підхід у справі про банкрутство порушує як права кредиторів, так і права боржника.
25. Слід наголосити, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
26. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
27. У пунктах 1 - 3 частини першої статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.
28. З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 86 ГПК України. Такими критеріями є: відсутність у будь-якого доказу заздалегідь встановленої сили; кожен доказ має оцінюватися як окремо, так і у сукупності з метою встановлення їх вірогідності та взаємозв`язку.
29. Водночас Колегія суддів звертає увагу, що суд не наділений на стадії розгляду заяви ініціюючого кредитора правом дослідження та оцінки укладених правочинів на предмет їх фіктивності або на предмет наявності обставин, які свідчать про те, що такі правочини є фраудаторними (фіктивними), оскільки положеннями КУзПБ прямо передбачено "інструменти" (див. статті 42, частину другу статті 61 КУзПБ тощо), які надають учасникам провадження у справі про банкрутство оскаржити такі правочини або притягти винних осіб до відповідальності за їх вчинення та мінімізувати негативний вплив як на окремих учасників провадження у справі про банкрутство, так і на таке провадження вцілому вже після його відкриття.
30. Отже, завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог заявника (заявників) на предмет відповідності таких вимог поняттю "грошового зобов`язання" боржника перед ініціюючим кредитором; встановлення наявності спору про право; встановлення можливості задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі. Разом з тим, надаючи оцінку заяві ініціюючого кредитора та поданим з такою заявою документам, суд повинен дотриматися балансу, який унеможливить підміну однієї процесуальної (процедурної) дії, передбаченої КУзПБ, іншою (наприклад, перевірку обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство у підготовчому засіданні процедурою розгляду заяви недійсності (фраудаторності) окремого правочину боржника).
31. У даному випадку Скаржник звернувшись з позовом до Приватного акціонерного товариства "Київ-Одяг" про стягнення заборгованості за кредитним договором від 25.02.2009 № 3 отримав судові рішення у справах №6/711, №910/2605/19 про відмову у такому стягненні, оскільки суди вказали про те, що ПАТ Акціонерний банк "Укргазбанк" вибув з відповідних кредитних відносин.
32. Разом з тим, обставини встановлені рішенням суду у справі №910/25766/13 та обставини, які зокрема викладені у постанові Верховного Суду від 23.05.2023 у справі № 910/8060/19 вказають про те, що безвідносно до встановлених у справі №       910/25766/13 обставин в частині неукладення договору уступки (які враховані апеляційним судом як преюдиційні), апеляційним судом у межах справи №   910/8060/19 також встановлені самостійні обставини, які, за висновком цього суду, свідчать про те, що договір уступки права вимоги від 01.04.2009 не укладався, а у державного реєстратора були відсутні правові підстави для прийняття спірних рішень.
33. Наведене свідчить про те, що, встановлені у справі № 910/25766/13 обставини в частині неукладення договору уступки також знайшли своє відображення в межах справи № 910/8060/19, в якій судом встановлені самостійні обставини, що за висновком суду свідчать про те, що договір уступки права вимоги від 01.04.2009 не укладався.
34. Зазначене у сукупності свідчить, що ПАТ Акціонерний банк "Укргазбанк" доведено обставину відсутності вибуття з кредитних відносин, які виникли на підставі кредитного договору від 25.02.2009 № 3.
35. Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає за необхідне звернутися до висновків про застосування норм права, які викладені у постанові Верховного Суду від 03.06.2020 у справі № 905/2030/19, які були підтримані у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 20.03.2024 у справі № 911/1005/23, відповідно до яких:
- У разі відсутності належного виконання господарського грошового зобов`язання, у кредитора є можливість, окрім звернення до суду з позовом до боржника, скористатися можливістю застосування щодо такого боржника процедур передбачених КУПБ для задоволення своїх кредиторських вимог у тому випадку, коли відсутній спір про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.
- Враховуючи вищевикладене, колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає, що відсутність доказів вжиття заходів щодо стягнення з боржника суми боргу не є свідченням неправильного застосування господарським судом положень ст. ст. 1, 34, 35, 39 Кодексу України з процедур банкрутства, а також не вказує про передчасність, при ухваленні рішення про відкриття провадження у справі про банкрутство, оскільки можливість застосування щодо боржника процедур передбачених КУПБ є альтернативним способом задоволення грошових вимог кредитора у тому випадку, коли відсутній спір про право щодо вимог кредитора.
36. Висновок суду апеляційної інстанції про те, що посилання банку на обставини неукладеності договору уступки права вимоги, встановлені рішенням суду у справі №910/25766/13 та на яких ґрунтуються висновки суду апеляційної інстанції, викладені у постанові по справі №910/8060/19, колегією суддів відхиляються, оскільки такі обставини не були відомі під час розгляд справи №6/711, №910/2605/19 та за своєю суттю є нововиявленими обставинами, з яких відповідні судові рішення можуть бути переглянуті є таким, що вказує на те, що можливість застосування щодо боржника процедур передбачених КУзПБ у даному випадку можливе лише після перегляду відповідних судових рішень за нововиявленими обставинами, що прямо суперечить висновкам про застосування норм права, які викладені у постанові Верховного Суду від 03.06.2020 у справі № 905/2030/19, які були підтримані у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 20.03.2024 у справі №   911/1005/23.
37. У даному випадку відсутній спір про право щодо обставини відсутності вибуття ПАТ Акціонерний банк "Укргазбанк" з кредитних відносин, які виникли на підставі кредитного договору від 25.02.2009 № 3, доказів погашення кредиторської заборгованості боржником не надано (відповідно до встановлених обставин справи), що свідчить про правильне застосування положень ч. 6 ст. 39 КУзПБ при постановленні ухвали Господарського суду міста Києва від 10.01.2024.
38. Наведені обставини свідчать про те, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2024 було скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.01.2024, яка в частині відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Київ-Одяг"   була постановлена з правильним застосуванням положень ч. 6 ст. 39 КУзПБ.
Щодо суми кредиторських вимог ПАТ Акціонерний банк "Укргазбанк"
40. Суди попередніх інстанцій встановили, що:
Згідно п.п. 1.4.1. п. 1.4. кредитного договору за користування кредитом у межах встановленого в п. 1.3. терміну кредитування процентна ставка встановлюється в розмірі 18% річних.
При цьому, за користування кредитом понад термін, визначений в п.1.3. цього договору, процентна ставка встановлюється в розмірі 28% річних (п. 1.4.2. п. 1.4. кредитного договору).
Як слідує з підпункту 1.3.2. п. 1.3. кредитного договору позичальник у будь- якому випадку зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі - в термін, не пізніше 24.02.2010.
41. Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
42. Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
43. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
44. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
45. Частиною 2 статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
46. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина 2 статті 1050 ЦК України).
47. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
48. Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549, 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
49. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
50. Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
51. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 ГК України).
52. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
53. Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
54. Відповідно до приписів статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
55. Відповідно до частин першої, другої статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
56. За змістом частин першої, другої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
57. Поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. (Висновки про застосування норм права, які зазначені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 по справі № 912/1120/16).
57.1. Також колегія суддів суду касаційної інстанції враховує висновок про застосування норм права, який викладений у п. 50 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.03.2019 по справі №   5017/1987/2012, відповідно до якого Банк не позбавляється права на отримання належних йому процентів за неправомірне користування кредитом, нарахованих за підвищеною ставкою на підставі кредитного договору у зв`язку з простроченням виконання позичальником грошового зобов`язання, оскільки ці проценти охоплюються диспозицією норми частини 2 статті 625 ЦК України.
58. Підстави для відступу від правового висновку, викладеного у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 5 березня 2019 року у справі № 5017/1987/2012, відсутні. (п. п. 6.37, 6.38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 по справі № 912/1120/16)
59. У даному випадку суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що нарахування процентів в розмірі 28% річних за кредитним договором № 3 від 25.02.2009 здійснюється після закінчення строку кредитування - з 25.02.2010, оскільки за користування кредитом понад термін, визначений в п.1.3. цього договору, процентна ставка встановлюється в розмірі 28% річних, що узгоджується з висновком про те, що Банк не позбавляється права на отримання належних йому процентів за неправомірне користування кредитом, нарахованих за підвищеною ставкою на підставі кредитного договору у зв`язку з простроченням виконання позичальником грошового зобов`язання.
60. Тому є обґрунтованими пред`явлені ПАТ АБ «Укргазбанк» вимоги на суму 545 210 690,56 грн., що становить нараховані проценти (18 % та 28 %) на суму боргу за кредитом у розмірі 150 000 000,00 грн.
61. Велика Палата Верховного Суду також звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Такі висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі №   646/14523/15  ц, від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 (пункт 8.35).
62. Суд першої інстанції встановив, що до матеріалів заяви не надано жодних належних доказів своєчасного та повного погашення ПрАТ «Київ-Одяг» заборгованості за кредитним договором № 3 від 25.02.2009 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк», а тому є обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що було правомірно нараховано    на суму заборгованості в розмірі 150 000 000,00 грн. інфляційних втрат за період з березня 2010 року по жовтень 2023 року в сумі 500 606 406,29 грн.
63. Разом з тим, враховуючи те, що Банк не позбавляється права на отримання належних йому процентів за неправомірне користування кредитом, нарахованих за підвищеною ставкою на підставі кредитного договору у зв`язку з простроченням виконання позичальником грошового зобов`язання, оскільки ці проценти охоплюються диспозицією норми частини 2 статті 625 ЦК України, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про неправомірне нарахування ПАТ АБ «Укргазбанк» трьох процентів річних за період з 25.03.2010 по 23.02.2022 в сумі 53 642 465,75 грн., а також нарахування за несвоєчасну сплату процентів інфляційних втрат за період з 25.03.2010 по 23.02.2022 у сумі 349 324 504,32 грн. та трьох процентів річних у сумі 97 195 012,08 грн. за період з 25.03.2010 по 23.02.2022, оскільки визнання вказаних вимог буде мати характер подвійного нарахування процентів, які охоплюються диспозицією норми частини 2 статті 625 ЦК України.
64. Вказане свідчить про те, що ухвала Господарського суду міста Києва від 10.01.2024 в частині визнання кредиторських вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» в сумі 1   195   817   096,85   грн (150 000 000,00 грн основна заборгованість за кредитним договором + 545 210 690,56 грн нараховані проценти 18 % та 28   % + 500 606 406,29 грн  інфляційні втрати за період з березня 2010 року по жовтень 2023 року) є такою, що ухвалена з правильним застосуванням приписів ст. ст. 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України.
65. Разом з тим, ухвала  Господарського суду міста Києва від 10.01.2024 в частині визнання кредиторських вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» в сумі 500   161   982,15 грн (53 642 465,75 грн трьох процентів річних за період з 25.03.2010 по 23.02.2022 + 349 324 504,32   грн нарахування за несвоєчасну сплату процентів інфляційних втрат за період з 25.03.2010 по 23.02.2022 + 97 195 012,08 грн трьох процентів річних за період з 25.03.2010 по 23.02.2022) є такою, що постановлена з неправильним застосуванням приписів ст. ст. 625, 1048 ЦК України.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
66. Відповідно до положень ст. 312 ГПК України, суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
67. З урахуванням того, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2024 було скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.01.2024, яка в частині відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Київ-Одяг", яка    була постановлена з правильним застосуванням положень ч. 6 ст. 39 КУзПБ, колегія суддів суду касаційної інстанції, на підставі положень ст. 312 ГПК України, дійшла висновку про скасування постанови постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2024 та залишення в силі ухвали Господарського суду міста Києва від 10.01.2024 в частині відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Київ-Одяг" введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, введення процедури розпорядження майном Приватного акціонерного товариства "Київ-Одяг" та вирішення процедурних питань (пункти 1, 3-13 резолютивної частини ухвали).
68. Відповідно до положень ч. 1 ст. 311 ГПК України, суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
69. Беручи до уваги те, що ухвала Господарського суду міста Києва від 10.01.2024 в частині визнання кредиторських вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» в сумі 1   195   817   096,85   грн є такою, що ухвалена з правильним застосуванням приписів ст. ст. 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, а також зважаючи на те, що ухвала  Господарського суду міста Києва від 10.01.2024 в частині визнання кредиторських вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» в сумі 500   161   982,15 грн є такою, що постановлена з неправильним застосуванням приписів ст. ст. 625, 1048 ЦК України, колегія суддів суду касаційної інстанції, на підставі положень ч. 1 ст. 311 ГПК України, дійшла висновку про необхідність змінити пункт 2 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 10.01.2024, та замість:
«Визнати грошові вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, ідентифікаційний номер 23697280) до Приватного акціонерного товариства "Київ-Одяг" (04073, м. Київ, вул. Куренівська, 2Б, ідентифікаційний номер 01554255) в розмірі 1       695       979       079,00 грн.»
зазначити:
«Визнати грошові вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, ідентифікаційний номер 23697280) до Приватного акціонерного товариства "Київ-Одяг" (04073, м. Київ, вул. Куренівська, 2Б, ідентифікаційний номер 01554255) в розмірі 1   195   817   096,85   грн.»
70. Вищевказане свідчить про необхідність частково задовольнити касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк".
Керуючись ст. ст. 240, 300, 301, 304, 308, 311 ,312, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1.   Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" задовольнити частково.

2. Скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2024 у справі № 910/16845/23.

3. Залишити в силі ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.01.2024 у справі №   910/16845/23 в частині відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Київ-Одяг", введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, введення процедури розпорядження майном Приватного акціонерного товариства "Київ-Одяг" та вирішення процедурних питань (пункти 1, 3-13 резолютивної частини ухвали).
4. Змінити пункт 2 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 10.01.2024 у справі №   910/16845/23, та замість:
«Визнати грошові вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, ідентифікаційний номер 23697280) до Приватного акціонерного товариства "Київ-Одяг" (04073, м. Київ, вул. Куренівська, 2Б, ідентифікаційний номер 01554255) в розмірі 1       695       979       079,00 грн.»
зазначити:
«Визнати грошові вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, ідентифікаційний номер 23697280) до Приватного акціонерного товариства "Київ-Одяг" (04073, м. Київ, вул. Куренівська, 2Б, ідентифікаційний номер 01554255) в розмірі 1   195   817   096,85   грн.»
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                               С.В. Жуков
Судді                                                                                            К.М. Огороднік  
                                                                                                В.Г. Пєсков