ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/2280/24                                                      Суддя (судді) першої інстанції: Валентин ГАРАЩЕНКО

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  17 вересня 2024 року                                                                                         м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Кобаля М.І., Файдюка В.В., секретар судового засідання Євгейчук Ю.О., за участі позивача ОСОБА_1 та її представника Гейка В.А., представника відповідача в режимі відеоконференції Мельника В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 травня 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сільського голови Виноградської сільської ради Демерзи Миколи Анатолійовича про визнання протиправним та скасування рішення,

                                                      В С Т А Н О В И В : 
Рух справи.
05.03.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до сільського голови Виноградської сільської ради Демерзи М.А. про визнання протиправним та скасування розпорядження від 22.01.204 «Про проведення службового розслідування у зв`язку із скаргою ОСОБА_3 »; про визнання протиправним та скасування розпорядження від 08.02.2024 №08 «Про оголошення догани провідному спеціалісту по соціальному захисту населення виконавчого комітету Виноградської сільської ради ОСОБА_1 »; стягнення моральної шкоди у сумі 20000 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірні розпорядження є протиправними і підлягають скасуванню через те, що висновки відповідача про вчинення нею дисциплінарного проступку не підтверджені належними доказами і не відповідають фактичним обставинам, і крім того, спірні розпорядження прийнятті з порушенням діючого законодавства.  
Зокрема, позивачка зазначила, що голова комісії ОСОБА_4 не могла приймати спірне розпорядження, оскільки готувала висновок з приводу розгляду скарги ОСОБА_3 , тобто у наявності конфлікт інтересів, і ОСОБА_5 просила провести службову перевірку, а не службове розслідування.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14.05.2024 р. у задоволені позовних вимог відмовлено у повному обсязі.
Приймаючи таке рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб визначений законом, а доводи позивача не заслуговують уваги, оскільки не впливають на суть порушення, яке було виявлено відповідачем під час перевірки скарги ОСОБА_5 на дії ОСОБА_1 , як працівника  соціального захисту населення виконавчого комітету Виноградської сільської ради.
Позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви.
Крім того, в апеляційні скарзі наголошено на помилковості висновків та не врахування всіх доводів позивачки.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про правильність висновків суду першої інстанції. 
Розгляд апеляційної скарги було призначено на 26.08.24, але розгляд справи не відбувся у зв`язку з оголошенням в м. Києві повітряної тривоги, яка тривала з 05:57 по 13:43 год, тому розгляд справи відкладено на 17 вересня 2024 об 11:40 год.
Разом з тим, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на території України було введено воєнний стан, який на сьогоднішній день подовжено.
Відповідно до рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану опублікованих Радою Суддів України 02.03.2022 процесуальні строки за можливістю продовжуються щонайменше до закінчення воєнного стану.
Беручи до уваги викладене, через те, що визначений законом строк розгляду справи спливав, коли розгляд справи не відбувся через оголошення повітряної тривоги, колегія суддів з урахуванням зазначеного та запровадження на території України воєнного стану вважає за необхідне продовжити строк розгляду апеляційної скарги на розумний строк.
В судовому засіданні позивачка та представник позивачки підтримали доводи апеляційної скарги, на наголосили, що права скаржниці ОСОБА_3 щодо своєчасного отримання соціальної допомоги не були порушені.
Представник відповідача в режимі відеоконференції заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивачки, її представника та представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Обставини встановлені судом.
Судами апеляційної та першої інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 за розпорядженням сільського голови Виноградської сільської ради Демерзи М.А. №39 від 05.04.2023 була призначена на посаду провідного спеціаліста по соціальному захисту населення виконавчого комітету Виноградської сільської ради (а.с.28).
Посадова інструкція провідного спеціаліста по соціальному захисту населення виконавчого комітету Виноградської сільської ради затверджено Сільським головою і позивачка  ознайомлена з цією інструкцією, про що свідчить її особистий підпис від 15.08.2023 (а.с.45).
Відповідно до пунктів 2.1-2.6 Інструкції до повноважень позивачки відноситься: здійснювати прийом громадян з питань соціального захисту населення, проводити інформаційно-просвітницьку роботу серед населення спрямовану на підвищення обізнаності з питань прав та гарантій у сфері соціального захисту, надавати консультації громадянам з питань соціальної підтримки шляхом співбесіди, визначати потреби громадян у соціальній підтримці, проводити опитування, анкетування мешканців з метою визначення основних проблем та перспектив надання послуг із соціальної підтримки в громаді та виявлення сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах, здійснювати прийом заяв з необхідними документами для визначення права на державні соціальні допомоги, компенсації, грошової виплати, соціальні послуги, субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, перевіряти правильність заповнення заяви, оформлення та повноти документів, що підтверджують право заявника на відповідний вид соціальної підтримки та видавати заявникові повідомлення (відривного талона) про прийняття заяви та документів.
Зокрема, п.2.7 Інструкції з посадових обов`язків визначає, що позивачка зобов`язана реєструвати прийняті заяви та документи на надання послуг із соціальної підтримки населення, які визначені діючим законодавством і нормативно-правовими актами у відповідному журналі. 
05.01.2024 позивачка також була ознайомлена із Посадовою інструкцією провідного спеціаліста по соціальному захисту населення, відділу ЦНАП виконавчого комітету Виноградської сільської ради Звенигородського району Черкаської області.
Згідно пунктів 2.1-2.7 цих посадових обов`язків позивачка зобов`язана надавати суб`єктам звернень вичерпну інформацію і консультацію щодо вимог та порядку надання адміністративних послуг, здійснює прийом документів для призначення і виплат соціальної допомоги, компенсації, житлових субсидій, надання пільг, інших грошових соціальних виплат та проводить їх реєстрацію у встановленому порядку, перевіряє правильність заповнення заяви, оформлення та повноти документів, що підтверджують право заявника на відповідних вид соціальної підтримки, формує особові справи, передає пакет документів до управління соціального захисту населення та управління пенсійного фонду України в Черкаській області для їх опрацювання, вживає заходи щодо надання соціальної допомоги та компенсації вразливим верствам населення громади, що фінансуються за рахунок коштів місцевого бюджету, здійснює консультування мешканців територіальної громади з питань застосування законодавства щодо соціальної підтримки населення, надання соціальних послуг, захисту соціальних прав, інших питань віднесених до його видання.
11.01.2024 засобами електронного зв`язку на адресу Виноградської сільської ради від Черкаського обласного контактного центру надійшло звернення жительки с. Рубаний Міст ОСОБА_3 , яка звернулась із скаргою на обласну «гарячу лінію» на дії провідного спеціаліста відділу соціального захисту населення виконавчого комітету Виноградської сільської ради ОСОБА_1 щодо неналежного виконання нею службових обов`язків, з вимогою проведення службової перевірки (а.с.72).
Розпорядженням сільського голови Виноградської сільської ради Демерзи М.А. № 06 від 22.01.2024 створено комісію для проведення службового розслідування у зв`язку із скаргою ОСОБА_3 на дії провідного спеціаліста відділу соціального захисту населення виконавчого комітету Виноградської сільської ради ОСОБА_1 щодо неналежного виконання нею службових обов`язків (а.с.73).
З вказаним розпорядженням ОСОБА_1 була означення під особистий підпис 23.01.2024 (а.с.73 зворотній бік).
25.01.2024 ОСОБА_1 надала свої пояснення з приводу скарги (а.с.74)
Отже, в ході службового розслідування перевіряючими було встановлено, що факти викладені ОСОБА_3 у скарзі, яка подана на обласну «гарячу лінію» на дії провідного спеціаліста відділу соціального захисту населення виконавчого комітету Виноградської сільської ради Сліпак Лариси Григорівни знайшли своє підтвердження, так як ОСОБА_1 при передачі прийнятих документів від скаржниці допустила ряд помилок, які вплинули на термін формування виплатних відомостей. Дані помилки були допущені не з вини заявниці (зміна прізвища після шлюбу), а із вини провідного спеціаліста відділу соціального захисту населення виконавчого комітету Виноградської сільської ради ОСОБА_1 так, як вбачається із відповіді Лисянського відділу з призначення державних соціальних допомог, соціальної підтримки пільгових категорії громадян та осіб із інвалідністю саме ОСОБА_1 подавала документи із помилками, а тому вони тричі поверталися на доопрацювання.
Вказане відображено в акті службового розслідування від 05.02.2024 (а.с.77).
Також в акті службового розслідування зазначено, що провідний спеціаліст відділу соціального захисту населення виконавчого комітету Виноградської сільської ради ОСОБА_1 неналежним чином виконує свої посадові обов`язки згідно із посадовою інструкцією.
На підставі наведеного комісія дійшла висновку, що відомості, які стали підставою для проведення службового розслідування підтвердилися та рекомендувала притягнути до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни провідного спеціаліста відділу соціального захисту населення виконавчого комітету Виноградської сільської ради ОСОБА_1 у вигляді оголошення догани.
Крім того, 08.02.2024 ОСОБА_1 надано повідомлення №01-09/137 із вимогою надати пояснення щодо факту порушення трудової дисципліни, а саме неналежного виконання своїх посадових обов`язків у термін до 13 год. 00 хв., яке вона отримала в цей же день під особистий підпис (а.с.79).
08.02.2024 року ОСОБА_1 надала ще одні особисті пояснення з приводу скарги ОСОБА_3 та питання щодо притягнення її до відповідальності  (а.с.80).
Розпорядженням Виноградського сільського голови №9 від 08.02.2024 року оголошено догану провідному спеціалісту відділу соціального захисту населення виконавчого комітету Виноградської сільської ради ОСОБА_1  (а.с.81). 
Вказані обставини підтверджені відповідними доказами, і не є спірними.

Нормативно-правове обґрунтування.
Згідно частини 1   статті 308 КАС України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1, 2, 3 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.  Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до   ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Стаття 19 Конституції України   передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України.
Згідно частини 1   статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому   КАС України, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Частиною 2   статті 2 КАС України   визначено, що у справах про оскарження рішень, дій суб`єктів владних повноважень, суди перевіряють, чи прийнято рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені   Конституцією   та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо; добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1   статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених   статтею 78 цього Кодексу.
При цьому, частиною 2   статті 77 КАС України   передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 8 Конституції України   в Україні визнається і діє принцип верховенства права.   Конституція України   має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно- правові акти приймаються на основі   Конституції України   і повинні відповідати їй. Норми   Конституції України   є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі   Конституції України   гарантується.
Частиною 2   статті 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»   визначено, що посадові особи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені   Конституцією   і законами України, та керуються у своїй діяльності   Конституцією України   і законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів місцевого самоврядування, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.
Згідно ч.1   ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» №280/97-ВР   міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно міста. Частиною 3 зазначеної статті Закону передбачено, що міський голова очолює виконавчий комітет відповідної міської ради, головує на її засіданнях.
Відповідно до ч. З   ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»   органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені   Конституцією   і законами України, та керуються у своїй діяльності   Конституцією   і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.
Відповідно до п.10 ч.4   ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» №280/97-ВР, міський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів;
Частиною 5   статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»   сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.
Частиною 10   статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»   встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності   Конституції   або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.
Цей принцип знайшов своє відображення у частині 1   статті 74 зазначеного Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами.
Статтею 4 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» №2493-111 від 07.06.2001 року   визначено, що служба в органах місцевого самоврядування здійснюється, зокрема, на таких основних принципах: верховенства права, демократизму і законності; пріоритету прав та свобод людини і громадянина; професіоналізму, компетентності, ініціативності, чесності, відданості справі.      
Відповідності до ст. 8 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 7 червня 2001 року №2493-III основними обов`язками посадових осіб місцевого самоврядування є: додержання Конституції і законів України, інших нормативно-правових актів, актів органів місцевого самоврядування; забезпечення відповідно до їх повноважень ефективної діяльності органів місцевого самоврядування; додержання прав та свобод людини і громадянина; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків, а також іншої інформації, яка згідно із законом не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи, підвищення професійної кваліфікації; сумлінне ставлення до виконання службових обов`язків, ініціативність і творчість у роботі; шанобливе ставлення до громадян та їх звернень до органів місцевого самоврядування, турбота про високий рівень культури, спілкування і поведінки, авторитет органів та посадових осіб місцевого самоврядування; недопущення дій чи бездіяльності, які можуть зашкодити інтересам місцевого самоврядування та держави.
Згідно ст. 19 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» організація навчання і підвищення кваліфікації посадових осіб місцевого самоврядування, просування їх по службі, визначення тривалості робочого часу, порядку здійснення ними службових відряджень та відшкодування витрат на ці відрядження, а також особливості їх дисциплінарної відповідальності, вирішення інших питань, пов`язаних із службою в органах місцевого самоврядування, забезпечуються у порядку, передбаченому законом.
Пунктом п. 2 Розділу VII ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» дія Закону України «Про державну службу» поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.
Згідно п. 11 ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, дія цього Закону не поширюється на посадових осіб місцевого самоврядування.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.
В розумінні положень абз. 4 ст. 3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади,   на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою,   головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.
Статтею 139 КЗпП України визначено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Згідно зі ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.
Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.
Частиною 1статті 147-1 КЗпП України визначено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.
Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці (ч.1 ст. 148 КЗпП України).
Статтею 149 КЗпП України визначено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.
За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.
При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.
Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
Отже, в разі виявлення порушення працівником трудової дисципліни керівник, з урахуванням тяжкості вчиненого проступку, заподіяної ним шкоди, обставин, за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника, оголошує наказом (розпорядженням) стягнення.
Відповідно до   статті 235 КзпП України, орган при винесені рішення про поновлення на попередній роботі приймає рішення про виплату середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.
У відповідності до п. 3 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 632) (далі - Порядок №250) призначення і виплата державної соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та Севастополі   держадміністрацій   (військових адміністрацій), виконавчими органами міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання (перебування) уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї з використанням функціоналу Єдиної інформаційної системи соціальної сфери.
Заяви про призначення державної соціальної допомоги, до яких додаються необхідні документи (далі - заяви з необхідними документами) приймаються від громадян органами соціального захисту населення. З 1 січня 2021 р. заяви з необхідними документами приймаються від громадян органами соціального захисту населення районних держадміністрацій лише у разі надіслання їх поштою або в електронній формі (через офіційний веб-сайт Мінсоцполітики, інтегровані з ним інформаційні системи органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування або Єдиний державний веб-портал електронних послуг).
Заяви з необхідними документами також   приймаються уповноваженими посадовими особами виконавчого органу сільської,   селищної, міської ради відповідної територіальної громади або військової адміністрації (далі - посадові особи виконавчого органу) та посадовими особами центру надання адміністративних послуг,   які передають їх протягом трьох робочих днів   з дати їх надходження відповідному органу соціального захисту населення.
До 1 липня 2021 року посадова особа виконавчого органу або центру надання адміністративних послуг, яка приймає заяву з необхідними документами, за наявності технічної можливості реєструє заяву та формує електронну справу (заповнює відповідні електронні форми з використанням інформаційних систем Мінсоцполітики)   і не пізніше наступного робочого дня надсилає електронну справу відповідному органу соціального захисту населення засобами електронного зв`язку через інформаційні системи Мінсоцполітики   з дотриманням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронні довірчі послуги", "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах".
З 1 липня 2021 року заяви з необхідними документами приймаються посадовими особами виконавчого органу або центру надання адміністративних послуг виключно з формуванням електронної справи.
Заяви з необхідними документами (після формування електронної справи)   у паперовому вигляді   передаються відповідному органу соціального захисту населення не рідше ніж раз на два тижні.

Висновки суду.
Отже, з наведених законодавчих приписів вбачається, що позивач є посадовою особою місцевого самоврядування, і дисциплінарну відповідальність позивачка має нести, як посадова особа місцевого самоврядування, за загальними правилами законодавства про працю.
І відповідно до вищевказаних норм права відповідач має приймати рішення щодо притягнення посадової особи до відповідальності у разі виявлення порушень. 
Матеріалами справи підтверджено, що 19.12.2023 ОСОБА_3 подала документи щодо призначення їй державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім`ї.  
03.01.2024 ОСОБА_1 як працівник ЦНАП подала Звенигородській РДА Реестр № 01 передання прийнятих документів щодо призначення усіх видів соціальної допомоги (вих. №1425/01 від 03.01.2024), в якому, серед інших осіб, на призначення державних соціальних допомог вказана ОСОБА_3 . 
Згідно листа Звенигородської РДА № 31 від 26.01.2024 після обробки заяв про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг та декларацій про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, було встановлено, що заявниця ОСОБА_3 у програмному комплексі ЄІССС (Єдиній інформаційній системі соціальної сфери) значиться під прізвищем ОСОБА_6 (попереднє прізвище) і не було до складу сім`ї внесено чоловіка ОСОБА_7 . 
10.01.2024 через невідповідність даних у заяві до даних у ЄІССС, заяву ОСОБА_3 було повернуто на доопрацювання. 
15.01.2024 справу ОСОБА_3 повторно було повернуто  на доопрацювання тому, що не визначено тип зайнятості заявника та не додано довідку на ОСОБА_7 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України).
16.01.2024 справу в третє було повернуто на доопрацювання, оскільки знову не визначено тип зайнятості заявника.
Після усунення помилок, 17.01.2024 документи взято до опрацювання, прийнято рішення щодо призначення допомоги та передано на формування виплатних відомостей.
Вказані обставини, а саме те, що позивачка неодноразово допускала помилки одного і того змісту, зокрема, не зазначала тип зайнятості заявника та не вірно зазначила усі необхідні дані заявника, зокрема не вказала у складі сім`ї чоловіка ОСОБА_7 , підтверджені відповідним доказом, листом Звенигородської РДА і апелянтом не спростовано, внаслідок чого у відповідача були підстави для притягнення позивачки до відповідальності, оскільки затримання своєчасного прийняття рішення про виплату допомоги малозабезпеченій сім`ї ОСОБА_3 мало місце. 
Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 632) (далі - Порядок №250), передбачає подачу певного переліку документів для отримання соціальної допомоги.
З огляду на вищенаведені посадові обов`язки позивачки, саме вона мала б роз`яснити ОСОБА_3 необхідність і наслідки подання пакета документів для отримання соціальної допомоги у неповному обсязі, з`ясувати обставини зміни матеріального стану сім`ї ОСОБА_3 , та вжити інших заходів для правильного і своєчасного оформлення документів, оскільки у посадовій інструкції чітко вказано, що позивачка зобов`язана надавати консультації громадянам з питань соціальної підтримки шляхом співбесіди, визначати потреби громадян у соціальній підтримці, проводити опитування, анкетування мешканців з метою визначення основних проблем та перспектив надання послуг із соціальної підтримки в громаді та виявлення сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах, здійснювати прийом заяв з необхідними документами для визначення права на державні соціальні допомоги .
Суд першої інстанції правильний зробив висновок, що позивачка порушила свої посадові обов`язки при розгляді заяви ОСОБА_3 , зокрема щодо оформлення документів на отримання соціальної допомоги. 
Апелянтом вказана обставина не спростована, відповідних та належним доказів щодо зазначених обставин суду не надано.
Щодо доводів порушення порядку притягнення позивачки до відповідальності, то вказаний довід не заслуговує уваги, оскільки службова перевірка проводилась, позивачка надавала пояснення, а те, що заявниця просила провести іншу перевірку не впливає на обставини і підстави перевірки. 
Таким чином, доводи апелянта з приводу неправильності встановлення обставин чи порушення порядку прийняття спірних рішень не приймаються, оскільки вони не підтверджені належними доказами.
Надаючи оцінку всім доводам сторін, судова колегія приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід…».
Згідно зі   ст. 6 КАС України   та   ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Таким чином, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення адміністративного позову, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Згідно зі   ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                              
З огляду на це, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду  першої інстанції -  без змін.
Повний текст постанови виготовлено 23.09.2024.
Керуючись ст.ст.   242-244,   250,   308,   311,   315,   316,   321,   322,   325,   328,   329 КАС України, суд,
                                                     П О С Т А Н О В И В: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 травня 2024 р. - залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 травня 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сільського голови Виноградської сільської ради Демерзи Миколи Анатолійовича про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без змін.
Постанова  суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

            Колегія суддів:                                                                                  О.В. Карпушова                                                                      
                                                                                                    М.І. Кобаль          

                                                                                                    В.В. Файдюк