СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року                             м. Харків                        Справа №922/442/24  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Істоміна О.А., суддя  Медуниця О.Є.
розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (вх. №1516 Х/3) на рішення Господарського суду Харківської   області від 30.05.2024 у справі №922/442/24 (повний текст складено та підписано 30.05.2024 у м. Харків) суддя Жигалкін І.П.                                                  
за позовом  	 Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут", м. Харків     	
до 	 Державного біотехнологічного університету, м. Харків   	
про 	 стягнення 36 169,69 грн 	
          ВСТАНОВИВ:
  
Позивач, Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" звернувся через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Харківської області із позовною заявою про стягнення з Державного біотехнологічного університету заборгованості в загальній сумі  36 169,69 грн (де: - заборгованість по пені за період з  01 лютого 2023 по             22 червня 2023 у сумі 21 786,03 грн; - 3% річних за період з  01 лютого 2023 по 22 червня 2023 у сумі 3 440,06 грн; - інфляційних втрат за період з лютого 2023 по липень 2023 у сумі 10 943,60 грн), а також суму судового збору у сумі  2 422,40 грн (а.с.1-9).
Позов обґрунтовано неналежним виконанням умов договору про постачання електричної енергії споживачу №2-0065C від 01.01.2021 року, у зв`язку з чим утворилась  заборгованість. 
Ухвалою господарського суду від 16.02.2024 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі №922/442/24, розгляд якої вирішено здійснювати в  порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами (а.с.135-136).
          Рішенням Господарського суду Харківської області від 30.05.2024 у справі №922/442/24  в позові відмовлено повністю (а.с. 182-187).
          Відмовляючи в задоволенні позовних вимог у справі, суд зазначив, що позивачем не надано до  суду доказів отримання рахунків відповідачем, а отже неможливо встановити початок перебігу строку, з якого починається десятиденний строк та його закінчення (згідно з п.5 Комерційної пропозиції №1 Ф-П рахунок за спожиту електричну енергію надається споживачу до 12 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 10 робочих днів, а отже, неможливо відрахувати проміжок часу, за який відповідач повинен був сплатити борг. Як вважає суд, з цього випливає, що невідомо, з якого періоду почалося прострочення виконання зобов`язання. Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що з боку позивача не доведено вірність періоду нарахування за весь час прострочення, оскільки відсутні докази належного отримання відповідачем (споживачем) рахунків за спожиту електричну енергію, а стосовно посилання позивача на акти приймання-передачі електричної енергії, відповідно до яких виставлено рахунки та які були додані до позовної заяви, суд зазначив, що на них відсутні підписи споживача, а також відсутній підпис споживача на акті звіряння розрахунків за електроенергію за договором. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що з боку позивача це не є достеменно підтверджуючими доказами отримання споживачем з зазначенням певної дати цих рахунків, чи актів. 
Не погодившись з прийнятим судовим рішенням позивач, Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" через підсистему “Електронний суд” звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Харківської області у справі №922/442/24 від 30.05.2024 та ухвалити нове рішення, яким стягнути на користь ПрАТ “Харківенергозбут” пеню,                         3 % річних, інфляційних нарахувань у сумі 36 169,69 грн.  Покласти витрати зі сплати судового збору на Державний біотехнологічний університет (а.с. 189-198).
В  обгрунтування поданої апеляційної скарги посилається на наступне:
- розрахунки за спожиту електроенергію ПрАТ “Харківенергозбут” проведені на підставі переданих у відповідності до вимог показів приладу обліку від операторів системи розподілу - АТ “Харківобленерго”. У справі №922/442/24 заборгованість в загальній сумі 36 169,69 грн (де: - заборгованість по пені за період з 01 лютого 2023 по 22 червня 2023 у сумі 21 786,03 грн; - 3% річних за період з  01 лютого 2023 по 22 червня 2023 у сумі 3 440,06грн; - інфляційних втрат за період з лютого 2023 по липень 2023 у сумі 10943,60 грн) усі нарахування проводилися за період виникнення заборгованості за не сплачену електричну енергію за період з грудня 2021 року по серпень 2022 до укладання 23.06.2023 Мирової угоди у справі №922/1801/23;
- суд першої інстанції помилково зазначив, що “... п. 8 Комерційної пропозиції № 1 Ф-П, передбачено що у разі порушення споживачем строків оплати електричної енергії, передбачених п. 4 та п. 5 Комерційна пропозиція № 1 Ф-П, Постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати...”, але відповідно до               п. 5 Комерційної пропозиції № 1 Ф-П для споживачів з запланованим обсягом споживання до 50 000кВт*год на місяць (далі — КП №1 Ф-П), рахунок за спожиту електричну енергію надається споживачу до 12 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим;
- акт приймання-передачі електричної енергії є підтвердженням наявності чи відсутності фактів передачі однією стороною та прийняття іншою стороною предмета договору (електроенергії). Тобто, на думку позивача, підписаний акт з боку                           ПрАТ “Харківенергозбут” є доказом виконання обов`язку за договором в кількості Квт*г та на суму, вказану в акті. Відповідач, отримавши акт приймання - передачі електроенергії з розрахунками суми заборгованости, мав би повернути підписаний один примірник, однак відповідачем цього зроблено не було.
          Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.06.2024 року сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Істоміна О.А., суддя Медуниця О.Є.
          Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2024, зокрема,  відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" на рішення Господарського суду Харківської  області від 30.05.2024 у справі №922/442/24. Розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" на рішення Господарського суду Харківської  області від 30.05.2024 у справі №922/442/24 вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Встановлено відповідачу строк до 09.07.2024 року включно, для подання відзиву на апеляційну скаргу. Запропоновано учасникам справи в  строк до 09.07.2024 включно надати до суду заяви, клопотання та заперечення (у разі наявності), з доказами надсилання їх копії та доданих до них документів іншим учасникам справи. Витребувано матеріали справи №922/442/24 із Господарського суду Харківської області.
           28.06.2024 за вх. №8706   на виконання вимог ухвали Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2024 із Господарського суду Харківської області надійшли матеріали справи №922/442/24.
           09.07.2024 (в межах строку) від Державного біотехнологічного університету надійшов відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого  останній просить суд прийняти відзив та долучити його до матеріалів справи. У задоволенні апеляційної скарги                                    ПрАТ «Харківенергозбут» відмовити повністю, залишити без змін рішення Господарського суду Харківської області від 30.05.2024 по справі №922/442/24. Судові витрати за розгляд господарської справи покласти на ПрАТ «Харківенергозбут» (а.с.230-234).
          Відповідач звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що апелянт в апеляційній скарзі визнає, що спір щодо невиконання договірних зобов`язань з оплати спожитої електричної енергії у період з грудня 2021 року по серпень 2022 є врегульованим на умовах сплати суми основного боргу та сплати пені, 3% річних та інфляційних втрат у розмірах, визначених в Мировій угоді. 
          Відповідно до п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору або суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до п.п. 2, 4, 5                              ч. 1 ст. 175 ГПК України. 
          Отже, на думку відповідача наявні підстави для закриття провадження у даній справі на підставі п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки даний спір уже вирішено по суті, а ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.07.2023 у справі №922/1810/23 (яка набрала законної сили та була виконана відповідачем) встановлено всі обставини справи та затверджено мирову угоду, якою спір було остаточно врегульовано на підставі взаємних поступок та до відповідача вже було застосовано міри цивільно-правової відповідальності за невиконання договірного зобов`язання, передбачені договором про постачання та ст. 625 ЦК України.
          Вищенаведений відзив на апеляційну скаргу судом розглянуто та долучено до матеріалів справи.
          Клопотань від учасників справи про розгляд апеляційної скарги з їх повідомленням (викликом) до  суду також не надходило.
Відповідно ч. 13 ст. 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому витпадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Під час розгляду справи апеляційним господарським судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів   встановила наступне.
Позивач, Приватне акціонерне  товариство «Харківенергозбут», ідентифікацій код юридичної особи: 42206328, основний вид діяльності: торгівля електроенергією. Діє на підставі Статуту, затвердженого позачерговими загальними зборами акціонерів Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» від 29.12.2023 (протокол позачергових загальних зборів вілд 05.01.2024 №10) (а.с. 124-130).
Відповідач, Державний біотехнологічний університет», ідентифікаційний код юридичної особи: 44234755, основний вид діяльності: 85.42 Вища освіта. Утворене Наказом №689 від 18.06.2021 (а.с.107).
Крім того матеріали справи містять Розпорядження №431-р від 12.05.2021 про утворення Державного біотехнологічного університету з віднесенням його до сфери управління Міністерства освіти і науки: реорганізації, зокрема, Харківського державного університету харчування та торгівлі (код згідно ЄДРПОУ 01566330) шляхом приєднання до Університету (а.с.106).
У зв`язку з відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положенням Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 (двлі – Закон), з 01.01.2019 ПрАТ «Харківенергозбут» є постачальником електричної енергії за вільними цінами на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 19.06.2018 №505.
          ПрАТ “Харківенергозбут”, як постачальник електричної енергії за вільними цінами, здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 у порядку, визначеному Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП від 14.06.2018 №312, та на умовах договору постачання електричної енергії споживачу. 
          На виконання пункту 13 розділу XVII Закону під час здійснення заходів з відокремлення було створено електропостачальника ПрАТ “Харківенергозбут”, а                      АТ “Харківобленерго” виконує функції з розподілу електричної енергії на території Харківської області та є оператором системи розподілу. Відповідно до статті 4 Закону учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на  ринку електричної енергії на договірних засадах. 
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, Державний біотехнологічний університет приєднався до умов договору №2-0065С з 01.01.2021 шляхом підписання заяви-приєднання на умовах Комерційної пропозиції (а.с.22-23).
01.01.2021 Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут», яке діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 19.06.2018 року №505, іменоване надалі «Постачальник», в особі Генерального директора ПрАТ «Харківенергозбут»                    Новікова Юрія Володимировича, що діє на підставі Статуту, з одного боку, та Харківський державний університет харчування та торгівлі, що надалі іменується Споживач, уклали цей договір про постачання електричної енергії споживачу №2-0065С (а.с. 15-21).
          Згідно п. 2.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. 
          Відповідно до п. 5.5 договору розрахунковим періодом є календарний місяць.                               Пунктом 5.6 та п. 5.10 договору передбачено, що оплата вартості електричної енергії здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника. 
          Згідно з п. 5.7 договору оплата рахунка постачальника має бути здійснена споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції. 
          За умовами п.п. 1, 4 Комерційної пропозиції №1Ф-П для споживачів з заплановим обсягом споживання до 50 000 кВт*год на місяць, розрахунковим періодом є календарний місяць; оплата електричної енергії та послуги з розподілу електричної енергії здійснюється споживачем один раз за фактичний обсяг спожитої електричної енергії, визначений за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунку споживачу, в якому зазначаються суми до сплати за спожиту електричну енергію.
          Позивач зазначає, що пунктом 5 Комерційної пропозиції №1 Ф-П, встановлено, що рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка споживачем (а.с. 25-28).
          У відповідності до п. 5.8 договору, якщо споживач не здійснив оплату за цим договором в строки, передбачені комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ. У разі порушення споживачем строків оплати постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати. споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції. 
          Пунктом п. 8 Комерційної пропозиції №1 Ф-П передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати електричної енергії, передбачених п. 4 та п. 5 комерційної пропозиції, постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування від суми боргу за кожен день прострочки; 3% річних - з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції. Суми пені, 3% річних та індексу інфляції повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання споживачем.
          За твердженнями позивача, згідно з переданими операторами системи розподілу даними ПрАТ «Харківенергозбут» для відповідача було сформовано рахунки за електричну енергію з грудня 2021 по серпень 2022.
          У якості доказової бази позивачем надано до  суду сформовані рахунки за електричну енергію з грудня 2021 по серпень 2022 та докази направлення цих рахунків через засоби поштового зв`язку. 
Крім того, позивач звертав увагу суду на те, що зазначений період за спожиту електричну енергію не є предметом розгляду справи, а зазначений для нарахування пені,                   3% річних, інфляційних втрат. При цьому рахунки з доказами їх отримання представником відповідача (розпорядження про відповідальну особу додається) або направлення засобами поштового зв`язку містяться у додатках до позовної заяви. Акти приймання-передачі електричної енергії, відповідно до яких виставлено рахунки, додані до позовної заяви.
Позивач зазначає, що ПрАТ «Харківенергозбут» як постачальник, виконав свої зобов`язання по договору у повному обсязі, але відповідач умови договору щодо своєчасної сплати спожитої електричної енергії у встановлені договором строки не виконав, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість з пені у сумі 21  786,03 грн (за період з 01 лютого 2023 по 22 червня 2023), 3% річних у сумі 3440,06 грн (за період з 01 лютого 2023 по 22 червня 2023) та індексу інфляції у сумі 10943,60 грн (за період з лютого 2023 по липень 2023). Станом на 01.11.2023 року загальна сума складає  36 169, 69 грн.
Вищенаведені обставини стали підставою звернення позивача з відповідним позовом до Господарського суду Харківської області.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, судова колегія вважає за необхідне  зазначити наступне. 
          Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 14.06.2018 року за №312 та іншими нормативно-правовими актами у сфері електроенергетики, які є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. 
          На підставі ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків виникають з договорів та інші правочинів. Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать ст. 174 Господарського кодексу України.
          Статтями 6, 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту.           
          Загальні положення про договір визначені статям 626-637 ЦК України, а порядок укладення, зміна і розірвання договору статями 638-647, 649, 651-654 ЦК України.                                         Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
          Відповідно до ст. 205 ЦКУ правочин може вчинятися усно або в письмовій формі.           Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
          Статтями 509, 510 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
          Приписами статей 526-527 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. 
          Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
          Частиною 1 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
          Зокрема, статями 525 - 526 ЦК України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
          Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.
          Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
          Частиною 2 статті 530 ЦК України передбачено, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із статтею 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
          Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
          Згідно приписів ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
          Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
          Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
          Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).
          Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
          За даною справою, згідно з переданими операторами системи розподілу даними     ПрАТ «Харківенергозбут» для відповідача було сформовано рахунки за електричну енергію з грудня 2021 по серпень 2022: 
          Рахунок за грудень 2021 у розмірі 176 135,10 грн. (рахунок було відправлено поштовим зв`язком 12.01.2022 (а.с.40-43), строк оплати — 26.01.2022).           
          Відповідачем за грудень 2021 спожито 29842 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам.
          Рахунок сплачено частково 30.12.2021 у сумі 109 392,00 грн. та 30.12.2021 у сумі              33 752,52 грн. 
          Рахунок за січень 2022 у розмірі 93 657,37 грн. (рахунок надано під підпис уповноваженої особи за наказом № 22 від 05.02.2021 (а.с.87-88); 08.02.2022 строк оплати — 22.02.2022). 
          Відповідачем за січень 2022 спожито 17078 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. 
          В січні оплат не надходило. 
          Рахунок за лютий 2022 у розмірі 77 605,63 грн. (рахунок було відправлено поштовим зв`язком 02.03.2022 строк оплати — 16.03.2022). 
          Відповідачем за лютий 2022 спожито 15411 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. 
          В лютому оплат не надходило.
           Рахунок за березень 2022 у розмірі 15 854,33 грн. (рахунок було відправлено поштовим зв`язком) 02.03.2022 строк оплати — 16.03.2022). 
          Відповідачем за березень 2022 спожито 2422 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам.
          В березні оплат не надходило. 
          Рахунок за квітень 2022 у розмірі 15 304,46 грн. (рахунок було відправлено поштовим зв`язком) 02.03.2022 строк оплати — 16.03.2022). 
          Відповідачем за квітень 2022 спожито 2338 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам.
           В квітні оплат не надходило. 
          Рахунок за травень 2022 у розмірі 35 943,89 грн. (рахунок було відправлено поштовим зв`язком) 02.03.2022 строк оплати — 16.03.2022). 
          Відповідачем за травень 2022 спожито 5491 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. В травні оплат не надходило. 
          Рахунок за червень 2022 у розмірі 20 619,79 грн. (рахунок було відправлено поштовим зв`язком) 12.07.2022 строк оплати — 26.07.2022). 
          Відповідачем за червень 2022 спожито 3150 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. 
          В червні оплат не надходило. 
          Рахунок за липень 2022 у розмірі 23 657,11 грн. (рахунок було відправлено поштовим зв`язком) 09.08.2022 строк оплати — 23.08.2022). 
          Відповідачем за липень 2022 спожито 3614 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. 
          В липні оплат не надходило. 
          Рахунок за серпень 2022 у розмірі 24 030,23 грн. (рахунок було відправлено поштовим зв`язком) 09.08.2022 строк оплати — 23.08.2022). 
          Відповідачем за серпень 2022 спожито 3671 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. 
          В серпні оплат не надходило. 
          Розрахунки за спожиту електроенергію ПрАТ “Харківенергозбут” проведені на підставі переданих у відповідності до наведених вимог показів приладу обліку від операторів системи розподілу - АТ “Харківобленерго.
          Як вказує позивач, зазначений період за спожиту електричну енергію не є предметом розгляду справи, а визначений для нарахування пені, 3 % річних, інфляційних втрат. 
          Рахунки з доказами їх отримання представником відповідача (розпорядження про відповідальну особу), акти приймання – передачі електричної енергії та  направлення засобами поштового зв`язку містяться у додатках до позовної заяви (а.с.38-82).
          Отже, ПрАТ «Харківенергозбут» як постачальник, виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, але відповідач умови договору щодо своєчасної сплати спожитої електричної енергії у встановлені договором строки не виконав, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість з пені, 3 % річних та індексу інфляції, яка станом на 01.11.2023 року складає 36 169,69 грн, з яких: - 21786,03 грн - пеня; - 3440,06 грн - 3% річних; - 10943,60 грн - індекс інфляції.
          Із матеріалів справи вбачається, що між ПрАТ "Харківенергозбут" та Державним біотехнологічним університетом була складена 23.06.2023 Мирова угода у справі №922/1801/23, якабула затверджена ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.07.2023 (а.с. 178-180).
          Тобто, відповідач, підписавши Мирову угоду фактично визнав спір щодо невиконання договірних зобов`язань з оплати спожитої електричної енергії у період з грудня 2021 року по серпень 2022 врегульованим на умовах сплати суми основного боргу та сплати пені, 3% річних та інфляційних втрат у розмірах, визначених в Мировій угоді.
          Затверджені судом в Мировій угоді суми, зокрема, пені, інфляційних та 3% річних визначені станом на 01.02.2023 року, що вбачається з позовної заяви у справі                                  № 922/1801/23 (а.с.159-165).
          Втім, у справі №922/442/24 предметом спору є заборгованість в загальній сумі                   36 169,69 грн (де: - заборгованість по пені за період з 01 лютого 2023 по 22 червня 2023 у сумі 21 786,03 грн; - 3% річних за період з 01 лютого 2023 по 22 червня 2023 у сумі                        3 440,06 грн;   - інфляційних втрат за період з лютого 2023 по липень 2023 у сумі                10943,60 грн). Тобто, всі нарахування проводилися за період виникнення заборгованості за не сплачену електричну енергію за період з грудня 2021 року по серпень 2022 до укладання 23.06.2023 Мирової угоди.
          Суд першої інстанції помилково зазначив, що “... п. 8 Комерційної пропозиції № 1 Ф-П, передбачено що у разі порушення Споживачем строків оплати електричної енергії, передбачених п. 4 та п. 5 Комерційна пропозиція № 1 Ф-П, Постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати...”, але відповідно до   п. 5 Комерційної пропозиції № 1 Ф-П для споживачів з запланованим обсягом споживання до 50 000кВт*год на місяць (далі — КП № 1 Ф-П), рахунок за спожиту електричну енергію надається Споживачу до 12 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим. 
          Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка споживачем. 
          Рахунки на оплату надаються споживачу у відповідних структурних підрозділах постачальника. 
          В разі неотримання споживачем рахунків постачальник направляє рахунки споживачу поштовим зв`язком. У такому разі рахунки вважаються отриманими споживачем з дня їх відправлення. 
          Відповідно до п. 8 КП №1 Ф-П для споживачів з запланованим обсягом споживання до 50 000кВт*год на місяць. У разі порушення споживачем строків оплати електричної енергії, передбачених п. 5 даної комерційної пропозиції, постачальник має право провести нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: - пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочення платежу. - 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.           
          Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком, та повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання споживачем.
          Отже, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством (п. 9.1 договору). 
          У зв`язку з несплатою або частковою несвоєчасною сплатою за спожиту електричну енергію за договором в обумовлений термін відповідачу була нарахована пеня, 3% річних та індекс інфляції. 
          Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку про те, що                       ПрАТ “Харківенергозбут” як постачальник виконав свої зобов`язання за договором  у повному обсязі, але відповідач умови договору щодо своєчасної сплати спожитої електричної енергії у встановлені строки не виконав, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість зі сплати пені, 3 % річних та індексу інфляції, яка станом на 01.11.2023 року складає 36 169,69 грн.
Разом з цим, колегія суддів зазначає наступне.
24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року було введено воєнний стан в України, також Указами Президента неодноразово було продовжено строк його дії.
Відповідно до статті 1 Закону України “Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг”, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП, Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що утворений Кабінетом Міністрів України. Регулятор є колегіальним органом, що здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
Згідно пункту 1 частини 2 статті 17 Закону України “Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг”, Регулятор має право приймати рішення з питань, що належать до його компетенції, які є обов`язковими до виконання.
Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що НКРЕКП прийнято Постанову “Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану” від 25.02.2022 року №332.
26.04.2022 року Постанову НКРЕКП доповнено пунктом 16, згідно якого передбачено зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України “Про ринок електричної енергії”, між учасниками ринку електричної енергії, на період військового стану.
Тобто, спірні господарські правовідносини склалися відповідно до Закону України “Про ринок електричної енергії”, у зв`язку із чим вказана постанова НКРЕКП підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
При цьому, положення Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 року №332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану", якими НКРЕКП в межах наданих повноважень, тимчасово зупинила нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії, підлягають обов`язковому виконанню учасниками ринку електричної енергії, у тому числі позивачем, відповідно до статті 6 Закону України "Про ринок електричної енергії".
Аналогічна правова позиція щодо обов`язковості настанов, викладених у постановах НКРЕКП, викладена в постанові Верховного Суду в складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.08.2022 року у справі №912/1941/21.
Колегія суддів зазначає про те, що питання щодо обов`язковості застосування учасниками   ринку електричної енергії положень пп. 16 п. 1 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 25.02.2022 №332 “Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану” було предметом розгляду Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду при розгляді справи №911/1359/22.
Об`єднана палата в постанові від 19.04.2024 у даній справі погодилась шодо висновків про обов`язковість застосування учасниками ринку електроенергії у цьому аспекті саме норм постанов НКРЕКП, відповідно до яких на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до     Закону України "Про ринок електричної енергії"  між учасниками ринку електричної енергії.
Враховуючи викладене, здійснення позивачем під час дії в Україні воєнного стану нарахування штрафних санкцій у вигляді пені суперечить обов`язковому для виконання рішенню НКРЕКП, а тому є неправомірним.
Як вбачається із наданого позивачем розрахунку пені (період виникнення заборгованості за електричну енергію, на який нараховується пеня: лютий, березень, квітень, травень, липень, серпень 2022 року) період нарахування пені у сумі 21786,03 грн входить в період дії воєнного стану, у зв`язку із чим заявлена до стягнення сума пені за період з 01.02.2023 по 22.06.2023 є необґрунтованою та безпідставною та не може бути стягнута із відповідача.
Враховуючи вищенаведене, відсутні правові підстави для нарахування та стягнення із відповідача штрафної санкції у вигляді пені за період, який входить в період дії воєнного стану.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача пені у сумі 21786,03 грн за період, який входить у період дії воєнного стану, є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.
          Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
          Судова колегія дійшла висновку, що розрахунок позивача щодо 3% річних та інфляційних  є документально підтвердженим та арифметично правильним, а тому позовні вимоги про стягнення 3% річних у сумі 3  440,06 грн, інфляційних втрат у сумі 10943,60 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
          Заперечення відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу стосовно притягнення відповідача до повторної юридичної відповідальності за невиконання договірних зобов`язань з оплати спожитої електричної енергії у період з грудня 2021 року по серпень 2020 року за яке він вже був притягнутий до відповідальності за укладеною між позивачем та відповідачем Мировою угодою, судова колегія вважає необгрунтованими, оскільки у справі №922/1801/23 позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію, тому числі разом з ПДВ у сумі 339663,39 грн за період з грудня 2021 по серпень 2022, пеню у сумі 34  879,75 грн за період з лютого 2022 по січень 2023,            3% річних у сумі 4529,46 грн за період з січня 2022 по січень 2023, індекс інфляції у сумі 30855,98 грн за період з березня 2022 по січень 2023.
В свою чергу, у справі №922/442/24 позивач просить суд стягнути з відповідача пеню  у сумі 21786,03 грн за період з 01.02.2023 по 22.06.2023, 3% річних у сумі 3440,06 грн за період з 01.02.2023 по 22.06.2023, індекс інфляції у сумі 10943,60 грн за період з лютого 2023 по липень 2023. Тобто, усі нарахування позивачем проводилися за період виникнення заборгованості за несплачену електричну енергію до укладення 23.06.2023 Мирової угоди.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду ухвалене при нез`ясуванні обставин, що мають значення для справи, що є підставою для його скасування, доводи скаржника знайшли своє підтвердження матеріалами справи, а відтак апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення Господарського суду Харківської  області від 30.05.2024 у справі №922/442/24 - скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
          Судові витрати підлягають розподілу відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст. ст.  129,  269,  270,  275,  277,  281-284 Господарського процесуального кодексу України України, Східний апеляційний господарський суд,    -        
          
          ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" на рішення Господарського суду Харківської   області від 30.05.2024 у справі №922/442/24  задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Харківської області від 30.05.2024 у справі №922/442/24  скасувати повністю.

3. Ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги частково.

Стягнути з Державного біотехнологічного університету (ЄДРПОУ 44234755, 61002,          м. Харків, вул. Алчевських, буд. 44) на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» (ЄДРПОУ 42206328, 61057, м. Харків, вул. Гоголя. 10)   3% річних у сумі 3  440,06 грн, інфляційні втрати у сумі 10943,60 грн, судовий збір у сумі 963,31 грн за подання позовної заяви  на ХОУ АТ «Ощадбанк» UA 673518230000026002300529792, МФО 351823, код ЄДРПОУ 42206328.

Стягнути з Державного біотехнологічного університету (ЄДРПОУ 44234755, 61002,          м. Харків, вул. Алчевських, буд. 44) на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» (ЄДРПОУ 42206328, 61057, м. Харків, вул. Гоголя. 10)  судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1444,97 грн. 

4. Доручити Господарському суду Харківської області видачу відповідних наказів.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 23.08.2024. 

Головуючий суддя                                                                    О.О. Радіонова

Суддя                                                                                           О.А. Істоміна  

Суддя                                                                                           О.Є. Медуниця