УХВАЛА
Іменем України
01 серпня 2024 року
м. Київ
справа № 725/7890/23
провадження № 51-3747 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої                          ОСОБА_1 ,
суддів                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_5 , на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 24 квітня 2024 року, 
Короткий зміст вироку, оскарженої ухвали та встановлені обставини
За вироком Першотравневого районного суду м. Чернівців від 21 лютого 2024 року ОСОБА_5 засуджено до покарання: за ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України (далі - КК) із застосуванням ст. 69 КК у виді позбавлення волі на строк 4 роки; за ч. 3 ст. 307 КК із застосуванням ст. 69 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів у цьому кримінальному провадженні.
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 24 квітня 2024 року апеляційну скаргу сторони захисту задоволено частково. Вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 змінено в частині призначеного покарання. 
Призначено ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 307 КК із застосуванням ст. 69 КК у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, за ч. 3 ст. 307 КК із застосуванням ст. 69 КК виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. В іншій частині вирок суду залишено без зміни.
Як установив суд, ОСОБА_5 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, але не пізніше 12:30 год 05 серпня 2023 року придбала
3 (три) зіп-пакети із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинон), загальною масою 0,9272 г, 2 (два) зіп-пакети із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинон мефедрон), загальною масою 0,7038 г, а також 1 (один) зіп-пакет із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини обіг якої заборонено - PVP, масою 25,436 г., які зберігала при собі в жіночій сумці, з метою подальшого збуту.
У подальшому, того ж дня близько 12:30 год ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою на АДРЕСА_1 , під час проведення поверхневої перевірки співробітниками патрульної поліції добровільно надала їм вказані вище зіп-пакети, які зберігала при собі та які в подальшому були вилучені 05 серпня 2023 року в період часу з 12:50 год по 13:12 год в ході проведення слідчими Чернівецького управління поліції ГУНП в Чернівецькій області огляду місця події.
Крім цього, ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою незаконного збагачення у невстановлений досудовим розслідуванням час 03 серпня 2023 року за допомогою месенджеру «Telegram» замовила у невстановленої досудовим розслідуванням особи наркотичні засоби - 1 (один) зіп-пакет із вмістом особливо небезпечного наркотичного засобу обіг якого заборонено - канабіс, загальною масою
(в перерахунку на висушену речовину) 45,732 г., які зберігались до 12:50 год
05 серпня 2023 року в поштоматі № 5275 ТОВ «Нова Пошта» на вулиці Г. Майдану, 7 у м. Чернівці та в подальшому були вилучені 05 серпня 2023 року в період часу з 12:50 год по 13:12 год 05 серпня 2023 року в ході проведення слідчими Чернівецького управління поліції ГУНП в Чернівецькій області огляду місця події.
Крім цього, в ході проведення слідчими Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області обшуку квартири по АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_6 , та в якій на праві оренди проживає ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено один зіп-пакет із вмістом психотропної речовини обіг якого обмежено - амфетамін масою 0,4826 г., одну полімерну ємність із вмістом психотропної речовини обіг якої обмежено - амфетамін масою 10,405 г., одну полімерну ємність із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини обіг якої заборонено - 4ММС (4-метилметкатинон) масою 1,405 г., сімнадцять зіп-пакетів із вмістом психотропної речовини обіг якої обмежено - амфетамін, кожна з яких масою: 0,6311 г., 0,7357 г., 0,5959 г., 0,6464 г., 0,7051 г., 0,6465 г., 0,6392 г., 0,7124 г., 0,5958 г., 0,6914 г., 0,7295 г., 0,7480 г., 0,7336 г., 0,6927 г., 0,6827 г., 0,6566 г. та 0,7401 г., загальна маса яких становить 11,5827 г., один зіп-пакет із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинон мефедрон), масою 9,7909 г. три зіп-пакети із вмістом психотропної речовини обіг якої обмежено-амфетамін, масою 1,9992 г. один зіп-пакет із вмістом особливо небезпечного наркотичного засобу обіг якого заборонено - канабіс, масою (в перерахунок на висушену речовину) 2,441 г, які ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою незаконного збагачення та керуючись корисливим мотивом, у невстановлений досудовим розслідуванням час, придбала у невстановленої досудовим розслідуванням особи та при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, але не пізніше 16:53 год 05 серпня 2023 року та зберігала за місцем свого проживання з метою подальшого збуту.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник, не оспорюючи доведеності винуватості засудженої та правильності кваліфікації її дій за частинами 2 та 3 ст. 307 КК, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженої просить змінити ухвалу апеляційного суду шляхом пом`якшення призначеного покарання з урахуванням статей 69, 70 КК та звільнити
ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 79 КК, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК. На обґрунтування своїх доводів захисник зазначає, що при призначенні ОСОБА_5 покарання судом апеляційної інстанції не в достатній мірі враховано особу обвинуваченої, її негативне ставлення до вчиненого, щире каяття, наявність на її утриманні малолітньої доньки, яка не досягла семи років, позитивної характеристики за місцем проживання та служби, а також те, що ОСОБА_5 раніше не була судимою. 
Мотиви Суду
Відповідно до вимог статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети, принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання за своїм видом та  розміром повинно відповідати характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. 
Згідно з положеннями ст. 69 КК за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків передбачених ч. 1 цієї статті, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. 
За змістом ст. 79 КК у разі призначення покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі вагітним жінкам або жінкам, які мають дітей віком до семи років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі і особливо тяжкі злочини, а також за корупційні злочини, суд може звільнити таких засуджених від відбування як основного, так і додаткового покарання із встановленням іспитового строку у межах строку, на який згідно із законом жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку з вагітністю, пологами і до досягнення дитиною семирічного віку. У разі звільнення від відбування покарання з  випробуванням вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до семи років, суд покладає на засуджену обов`язки відповідно до ст. 76 цього Кодексу.
Питання призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку, з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання. Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з їх урахуванням визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.
Вказаних норм кримінального процесуального закону суд апеляційної інстанції не порушив. Як убачається з долученої до касаційної скарги копії ухвали, апеляційний суд, перевіривши доводи сторони захисту щодо суворості призначеного ОСОБА_5 вироком місцевого суду покарання, частково задовільнив апеляційну скаргу, а вирок у частині призначеного покарання змінив, пом`якшивши його.  
Як зазначив суд апеляційної інстанції, місцевий суд, призначаючи покарання ОСОБА_5 хоча і дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування вимог ст. 69 КК та призначення більш м`якого покарання, аніж передбачено санкцією ч. 2, ч.  3 ст. 307 КК, однак у повній мірі не дотримався вимог кримінального закону. Призначений місцевим судом строк основного покарання не відповідає особі обвинуваченої та тяжкості вчинених злочинів внаслідок суворості, оскільки судом не було враховано в повні мірі дані про особу обвинуваченої, зокрема те, що ОСОБА_5 з жовтня 2018 року по червень 2023 приймала участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, перебуваючи в Донецькій та Луганській областях, безпосередньо брала участь в операції об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф в Донецькій та Луганській областях, з метою виконання службових завдань, має заохочення за сумлінну службу, відповідно до службової характеристики за час служби зарекомендувала себе з позитивного боку, завдання виконує відповідально, дисциплінована, вимоглива, користується авторитетом.
Крім того, судом апеляційної інстанції взято до уваги, що фактів збуту обвинуваченою наркотичних засобів чи психотропних речовин органом досудового розслідування не встановлено, обвинувачена є особою молодого віку, 1995 року народження, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, обставин, що обтяжують покарання не встановлено, її дитина знаходиться із бабусею - її матір`ю.
Отже, встановивши наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченої, які не повною мірою були враховані районним судом, а також відсутність обставин, які би обтяжували покарання, у сукупності зі ступенем тяжкості вчинених злочинів, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для пом`якшення ОСОБА_5 призначеного місцевим судом покарання. 
Разом із тим, ураховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які є тяжким та особливо тяжким злочинами, кількість та перелік наркотичних засобів та психотропних речовин, які придбала та зберігала з метою збуту обвинувачена та які є особливо небезпечними, апеляційний суд не встановив підстав для застосування до неї положень ст. 79 КК.
З таким висновком погоджується і суд касаційної інстанції, та вважає неприйнятними аргументи захисника про неврахуваннями судом ряду обставин у ході призначення ОСОБА_5 покарання. Обставини, на які вказує захисник у касаційній скарзі, як місцевий суд, так і суд апеляційної інстанції визнали такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та врахували призначаючи ОСОБА_5 покарання із застосуванням положень ст. 69 КК. Більше того, суд апеляційної інстанції, оцінивши усі обставини справи дійшов обґрунтованого висновку про необхідність пом`якшення ОСОБА_5 призначеного місцевим судом із застосуванням ст. 69 КК покарання. Разом із тим, визнав їх недостатніми для звільнення засудженої від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 79 цього Кодексу належним чином умотивувавши прийняте рішення.
Ухвала суду апеляційної інстанції є обґрунтованою та відповідає вимогам статей 370, 419 КПК. 
Обраний засудженій захід примусу є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Підстав вважати призначене покарання явно несправедливим через суворість Суд не вбачає. 
Переконливих доводів, які би ставили під сумнів законність рішення суду  апеляційної інстанції, вмотивованість його висновків, у частині правильності призначення ОСОБА_5 покарання та можливості звільнення від його відбування, у касаційній скарзі не наведено.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про  відмову у відкритті касаційного провадження, зокрема, якщо з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для  задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_5 , на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 24 квітня 2024 року.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                                ОСОБА_3