УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
26 серпня 2024 року
м. Київ
справа  № 183/2565/23
провадження № 51-3366 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2024 року та вирок Дніпровського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року.
Суть питання та встановлені судом обставини
Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2024 року ОСОБА_5 засуджено до покарання у виді позбавлення волі за: ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України - на строк 6 років 6 місяців; ч. 4 ст. 186 КК України - на строк 9 років.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.
Ухвалено початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання, а саме з 06 січня 2023 року. 
Зараховано у строк відбування покарання строк тримання під вартою з 06 січня 2023 року по 22 січня 2024 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вироком Дніпровського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року вирок суду першої інстанції скасовано в частині призначеного  ОСОБА_5 покарання. Ухвалено в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_5 призначено покарання за:ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі на строк 6 років 8 місяців;ч. 4 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі на строк 9 років.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 ухвалено рахувати з дня набрання вироком законної сили.
Зараховано йому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 06 січня 2023 року по 01 квітня 2024 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. У решті вирок залишено без зміни.
До Верховного Суду 01 липня 2024 року надійшла касаційна скарга захисника ОСОБА_4 , у якій він порушував питання про перегляд у касаційному порядку зазначених судових рішень щодо ОСОБА_5 .
Разом з тим, ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду 
від 04 липня 2024 року касаційну скаргу захисника було залишено без руху у зв`язку 
з її невідповідністю вимогам пунктів 1, 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України та надано строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання копії ухвали. 
Зокрема, у судовому рішенні йшлося про те, що захисник ОСОБА_4 посилався на істотні порушення кримінального процесуального закону, допущені судами при постановленні оскаржених судових рішень, однак не обґрунтовував наведене з урахуванням статей 412, 438 КПК України у їх взаємозв`язку.
Натомість скаржник надавав свою оцінку доказам, заперечував правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження та посилався по  суті на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Також захисник, оскаржуючи в тому числі вирок апеляційного суду, не вказував конкретно в чому полягає незаконність чи необґрунтованість цього судового рішення з огляду на положення статей 412 - 414 КПК України.
Сформульовані в касаційній скарзі вимоги про скасування оскаржених судових рішень та ухвалення нового вироку не узгоджувалися з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги.
Вказані обставини у своїй сукупності перешкодили суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження.
При цьому особа, яка подала касаційну скаргу, повідомлялась про те, що у разі невиконання вимог суду, скаргу їй буде повернуто.
Мотиви Суду
Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, суд дійшов висновку, 
що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Як убачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу суду, копію ухвали Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 04 липня 2024 року захисник ОСОБА_4 отримав 10 липня 2024 року.
Проте захисником не усунуто недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, 
в установлений строк. Нової касаційної скарги від нього на адресу Верховного Суду 
не надходило.       
Положеннями ч. 4 ст. 429 КПК України визначено, що повернення касаційної скарги 
не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.
Зважаючи на наведене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно повернути скаржнику. 
З цих підстав Суд постановив:
Повернути захиснику ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2024 року та вирок Дніпровського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року щодо засудженого ОСОБА_5 з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:   
 
ОСОБА_1                                             ОСОБА_2                                                ОСОБА_3