УХВАЛА
22 липня 2024 року
м. Київ
справа № 283/383/22
провадження № 61-10067ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В.,
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Яременка Дмитра Володимировича, на постанову Житомирського апеляційного суду від 27 червня 2024 року за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом керівника Коростенської окружної прокуратури Житомирської обласної прокуратури 
в інтересах Держави в особі Міністерства інфраструктури України, акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр управління промисловістю» Акціонерного товариства «Українська залізниця» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Коростенського районного нотаріального округу Тимошенко Надія Сергіївна, про визнання недійсним договору дарування та скасування державної реєстрації прав,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2022 року керівник Коростенської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах Держави в особі Міністерства інфраструктури України, Акціонерного товариства «Українська залізниця» звернувся до суду із вказаним вище позовом.
Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 22 липня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі.
Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 09 квітня 2024 року позов керівника Коростенської окружної прокуратури Житомирської обласної прокуратури в інтересах Держави в особі Міністерства інфраструктури України, акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр управління промисловістю» акціонерного товариства «Українська залізниця» залишено без розгляду.
У квітні 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Яременко Д. В., звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі та просив стягнути з Житомирської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 27 500,00 грн з підстав, передбачених частиною п`ятою статті 142 ЦПК України.
Заява мотивована тим, що у провадженні Малинського районного суду Житомирської області перебувала позовна заява Коростенської окружної прокуратури Житомирської обласної прокуратури про визнання недійсним договору дарування та скасування державної реєстрації прав. Ухвалою Малинського районного суду від 09 квітня 2024 рокупозов залишено без розгляду. Згідно частини п`ятої cтатті 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. 
Відповідно, заявник вважав дії представника щодо неприбуття на судове засідання необґрунтованими. При поданні відзиву було зазначено попередній розрахунок витрат на правову допомогу, який очікує понести ОСОБА_1 та було заявлено орієнтовну суму 20 000,00 грн. На час вирішення питання щодо розподілу судових витрат, розмір витрат на правничу допомогу складав 27 500,00 грн.
Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 08 травня 
2024 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду 
від 27 червня 2024 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.
У липні 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Яременко Д. В., із застосування засобів поштового зв`язку, звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Житомирського апеляційного суду від 27 червня 2024 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати, справу направити на новий розгляд до Житомирського апеляційного суду.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства 
є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Зі змісту касаційної скарги та судових рішень у справі вбачається, що представник представник ОСОБА_1 - адвокат Яременко Д. В., звернувся до суду саме із заявою про компенсацію здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача (частина п`ята статті 142 ЦПК України).
Ухвала суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду (пункт 13 
частини першої статті 353 ЦПК України).
Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 
32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Ураховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки відповідно до вимог пункту 13 частини першої статті 353 ЦПК України та пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено права касаційного оскарження ухвали суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат, а також постанови суду апеляційної інстанції, прийнятої за результатами перегляду такої ухвали в апеляційному порядку.
Аналогічний висновок викладено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду 
від 28 червня 2022 року у справі № 477/1315/20 (провадження № 14-183цс21). Зокрема Великою Палатою Верховного Суду зроблено висновок, що «ухвала суду першої інстанції стосовно компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи (зокрема витрат на професійну правничу допомогу), внаслідок необґрунтованих дій позивача є ухвалою щодо визначення розміру судових витрат. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що оскільки ухвала суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат не належить до переліку ухвал, визначених у пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України, таку ухвалу не можна оскаржити у касаційному порядку. А тому не можна оскаржити у цьому порядку
і постанову апеляційного суду про залишення без змін вказаної ухвали суду першої інстанції. Отже, касаційне провадження за касаційною скаргою відповідачки слід закрити».
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Зазначення у постанові Житомирського апеляційного суду від 27 червня 2024 року про можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку є помилковим та не може бути підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки такий перегляд не відповідатиме вимогам статті 389 ЦПК України.
Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Яременка Дмитра Володимировича, на постанову Житомирського апеляційного суду від 27 червня 2024 року за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом керівника Коростенської окружної прокуратури Житомирської обласної прокуратури в інтересах Держави в особі Міністерства інфраструктури України, акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр управління промисловістю» Акціонерного товариства «Українська залізниця» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Коростенського районного нотаріального округу Тимошенко Надія Сергіївна, про визнання недійсним договору дарування та скасування державної реєстрації прав,відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                             Д. Д. Луспеник
                                                                                                                    Б. І. Гулько
                                                                                                                    Г. В. Коломієць