ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2024 року          м.Дніпро         Справа №  904/1385/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)
суддів: Чус О.В., Кощеєва І.М.
розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київстар» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2023 (повний текст складено та підписано 03.08.2023 суддя Васильєв О.Ю.) у справі №904/1385/23
за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, м. Дніпро
до Приватного акціонерного товариства «Київстар», м. Київ
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Придніпровський металургійний фаховий коледж, м.Кам`янське
про стягнення 69 356,04грн. 

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ПрАТ “Київстар” (відповідач) про стягнення до державного бюджету України 577,34грн. пені та 68 779,06грн. неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на продовження використовування відповідачем орендованого майна після закінчення строку дії договору оренди №12/02-4216-ОД від 21.12.10р.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2023 року у справі №904/1385/23 позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з відповідача – Приватного акціонерного товариства «Київстар» на користь позивача – Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях 49 411,34 грн. – неустойки та 1 912,16 грн. - витрат на сплату судового збору.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідачем повернуто орендоване приміщення лише 18.03.21р., а договір оренди № 12/02-4216-ОД від 21.12.10 фактично припинено 08.12.2020р., позивачем на підставі ст.785 ЦК України нараховано неустойку за період з 09.12.20р. по 18.03.21р. у розмірі 68 779,06грн. Однак, за розрахунками суду першої інстанції, останнім не враховано сплачені відповідачем кошти за весь час користування нерухомим майном після закінчення договору оренди при здійсненні розрахунку неустойки на підставі ст. 785 ЦК України. З урахуванням викладеного є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача неустойки у розмірі 49 411,34грн. 

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся відповідач – Приватне акціонерне товариство «Київстар», в якій просив скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2023 року по справі №904/1385/23 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях до Приватного акціонерного товариства "Київстар" про стягнення неустойки у розмірі 49 411,34 грн. та 1912,16 грн.- витрат на сплату судового збору.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційну скаргу обґрунтовано наступним:
Приймаючи рішення у справі №904/1385/23 суд першої інстанції визначив, що Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-4216-ОД від 21.12.2010, є таким, що припинився 09.12.2020р.
При ухвалені оскаржуваного рішення судом першої інстанції невірно нараховано неустойку передбачену ч.2 статті 785 Цивільного кодексу України, оскільки не враховано в повному обсязі орендні платежі сплачені орендарем на користь орендодавця та балансоутримувача за період користування орендованим майном з 09.12.2020 по 18.03.2021, Відповідачем за позовом за вказаний період сплачено орендної плати в сумі 39 066, 61 грн, а не 19 367,72 грн. 
Суд першої інстанції в повному обсязі не дослідив факт сплати відповідачем орендної плати на підставі договору оренди № 12/02-4216-ОД від 21.12.2010 та не врахував орендні платежі сплачені орендарем на користь балансоутримувача за період користування орендованим майном з 09.12.2020 по 18.03.2021.
Також, суд першої інстанції розраховуючи орендну плату за грудень 2020 року, не врахував, що у грудні 2020 року договір діяв по 08.12.2020 включно, тому у неустойку треба було враховувати орендну плату за 23 календарні дні грудня 2020 року, а не за 22 календарні дні, як це було зроблено.
Тобто, за спірний період орендна плата сплачена позивачу мала бути врахована у розмірі 19 533,32 грн.
З огляду на наведене, відповідач просить винести нове рішення, згідно з яким в задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі, а у випадку залишення в силі рішення господарського суду першої інстанції, що оскаржується, змінити його в частині розміру неустойки у вигляді штрафу та пені, зменшивши розмір неустойки у вигляді штрафу та пені на 95 % (дев`яносто п`ять відсотків) кожну з видів неустойки.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Позивач не скористалося своїм правом згідно ч.1 ст. 263 ГПК України та не надав суду відзив на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2023 року у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Дарміна М.О. (доповідач), судді: Березкіна О.В., Кощеєв І.М.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.08.2023 року відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи №904/1385/23. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи №904/1385/23.
06.09.2023 року матеріали справи №904/1385/23 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Березкіної О.В., на підставі розпорядження керівника апарату суду №2241/23 від 18.09.2023, для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі, тощо, проведено повторний автоматизований розподіл справи.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2023 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Чус О.В., Кощеєва І.М.
Ухвалою суду від 19.09.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Київстар» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2023 у справі №904/1385/23. Ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження. 

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Між РВ ФДМУ у Дніпропетровській області (правонаступник -  РВ  ФДМУ по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, орендодавець) та ЗАТ  “Київстар Дж.Ес.Ем” ( правонаступник – ПрАТ “Київстар”, орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-4216-ОД від 21.12.10р. Згідно з умовами цього договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме нерухоме майно – частину даху, площею 40,0 кв.м., розміщене за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр.Комсомольський, 10 на даху 4-поверхової будівлі Дніпродзержинського металургійного коледжу, вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на 20.10.10р. становить за незалежною оцінкою  164 544,00грн. (п.1.1) Майно передається в оренду з метою розміщення операторів телекомунікацій, які надають послуги з рухомого (мобільного) зв`язку (п. 1.2). За умовами пунктів 2.1, 2.2 договору орендар набуває права строкового платного користування державним майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору (у разі оренди нерухомого майна на строк не менше ніж три роки – не раніше дати державної реєстрації договору) та акта приймання-передачі майна. Передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. Власником орендованого майна залишається держава, а орендар користується ним протягом строку оренди. Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 зі змінами (далі - Методика розрахунку) або за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку жовтень 2010 – 4 336,60 грн. Орендна плата за перший місяць оренди - грудень 2010 визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за листопад - грудень. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.(п.3.1). Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.(п.3.3). Згідно з пунктом 3.6 договору, орендна плата перераховується де держаного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні: 50% - до державного    бюджету   по   місцю   реєстрації   орендаря у   податковій   інспекції   на   рахунки,   відкриті   відділеннями   казначейства  - у розмірі 2168, 30грн.; 50% - балансоутримувачу , у розмірі 2168,30грн. щомісяця не пізніше 15 числа наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж. У разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу. (п.3.11). Сторони встановили, що у разі припинення або розірвання договору орендар зобов`язаний повернути балансоутримувачу орендоване майно за актом приймання-передачі в належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря. Майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі, один примірник якого надається орендарем орендодавцю у триденний термін з дати його підписання. Обов`язок щодо складання акту приймання-передавання покладається на орендаря. У разі ненадання у триденний строк з дати підписання акту приймання – передачі орендодавцеві зобов`язання орендаря по поверненню орендованого державного майна вважаються невиконаними, а орендар зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі подвійної плати за користування державним майном за час прострочення (п.5.5). Орендар зобов`язаний письмово повідомити орендодавця не пізніше ніж за 30 діб, про свій намір щодо закінчення, припинення або розірвання цього договору.(п.5.19). Орендар у разі наміру продовжити строк дії договору оренди зобов`язаний не пізніше ніж за місяць до закінчення терміну дії договору оренди подати орендодавцю про це заяву з документами щодо виконання умов договору оренди (дозвіл пожежників, копію договору страхування державного майна, платіжні доручення про сплату страхового платежу та ін.) (п.5.20). Цей договір укладено строком на один рік та діє з 21.12.10 р. по 20.12.11 р. включно. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом місяця після закінчення терміну дії договору, повній оплаті за договором і при наданні інформації щодо виконання умов цього договору, а саме: наявності договору страхування, дозволу або декларації, наданої органами державного пожежного нагляду, договір за заявою орендаря щодо продовження терміну дії, поданою відповідно до пункту 5.20, може бути продовжений на тих самих умовах, які передбачені у договорі (п.10.1). Чинність цього договору припиняється, серед іншого, внаслідок закінчення строку, на який його було укладено та в інших випадках, прямо передбачених чинним законодавством України (п.10.9). У разі припинення або розірвання цього договору орендар зобов`язаний негайно повернути балансоутримувачу майно у стані, в якому воно було одержано, з урахуванням нормального зносу або у стані, який було обумовлено договором.(п.10.11). Взаємовідносини сторін, не врегульовані цим договором, регулюються чинним законодавством України (п.10.12).
Відповідно до умов договору об`єкт оренди передано орендарю в платне користування за актом приймання-передачі від 21.12.10р.
Додатковими угодами від 21.02.12р. та від 11.12.12р. про внесення змін до договору оренди сторони, серед іншого, продовжували строк дії договору, відповідно з 21.12.11р. по 20.12.12р. включно та  з 21.12.12р. по 20.12.13р. включно.
Додатковою угодою від 27.06.14р. внесені зміни в п. п. 3.1, 3.6, 10.1 договору щодо розміру орендної плати та порядку її сплати, а саме: “ Орендна плата.... і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку квітень 2013р. 3822,98 грн.”; орендна плата перераховується:  50% - до державного бюджету по місцю реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки, відкриті відділеннями казначейства у розмірі - 1911,49 грн., та 50% балансоутримувачу - у розмірі 1911,49 грн. Крім того, цей договір є пролонгованим з 21.12.13 р. по 20.12.14р. (включно).  
Додатковими угодами від 31.12.14р. та від 18.12.17р. про внесення змін до договору оренди сторони, серед іншого, продовжували строк дії договору, відповідно, з 21.12.14р. по 20.12.17р.  та  до 19.02.18р.  
Додатковою угодою від 05.03.18р. внесені зміни в п. п. 3.1, 3.6, 10.1 договору щодо розміру орендної плати та порядку її сплати, а саме: “Орендна плата … і становить без ПДВ
за базовий місяць розрахунку грудень 2017р. - 8559,68грн.”;  орендна плата перераховується: - 50%  - до державного бюджету по місцю реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки, відкриті відділеннями казначейства у розмірі - 4279,84 грн., - 50% - балансоутримувачу - у розмірі 4279,84 грн”. Крім того, цей договір є пролонгованим з 21.11.17р. по 20.10.20р.
Листом від 31.07.20р. № 16338/07 відповідач звернувся до позивача щодо продовження терміну дії договору оренди № 12/02-4216-ОД від 21.12.10р. державного нерухомого майна, яке розміщене за адресою: м. Кам`янське, пр. В. Стуса, 10 і знаходиться на балансі Придніпровського державного металургійного технікуму.
Відповідно до ч. 9 ст. 18 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, Порядку передачі в оренду державного та комунального майна”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483, враховуючи заяву орендаря- ПрАТ “Київстар” та довідку балансоутримувача - Дніпродзержинського металургійного коледжу, наказом Регіонального відділення № 12/02-041-ОАП від 19.10.20р. прийняте рішення про оголошення аукціону, за результатом якого, згідно п. 1 наказу договір оренди державного майна від 21.12.10р. № 12/02-4216-ОД, загальною площею 40,0 м. кв., яке розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, пр. Василя Стуса, 10; може бути продовжений з існуючим орендарем або укладений з новим орендарем. При цьому, згідно п. 2 наказу договір оренди від 21.12.10р. № 12/02-4216-ОД вважається продовженим до моменту укладання договору з переможцем аукціону або до моменту настання випадку, передбаченого п. 152 Порядку.
Пунктом 152 Порядку аукціон на продовження договору оренди визнається таким, за результатами якого об`єкт не було передано в оренду, зокрема, в разі відсутності учасників аукціону. У такому разі чинний орендар втрачає своє переважне право та право на компенсацію вартості здійснених ним невід`ємних поліпшень, договір оренди з таким орендарем припиняється з дати закінчення строку договору.
Згідно протоколу про результати електронного аукціону №US-Р8-2020-11-13-000063-1, сформованого 09.12.20р., аукціон за № лоту 7643, до складу якого входить частина даху площею 40,0 кв. м. будівлі учбового корпусу, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Василя Стуса, буд. 10; не відбувся у зв`язку з відсутністю учасників.
Регіональним відділенням видано наказ №12/02-224-ПО від 14.12.20р. “Про припинення терміну дії договору оренди № 12/02-4216-ОД від 21.12.10р.”, згідно якого вказаний договір, укладений між Регіональним відділенням та ПрАТ “Київстар”, є припиненим з 09.12.20р.
Листом №11-02-07295 від 16.12.20р. Регіональне відділення звернулось до ПрАТ “Київстар” та Дніпродзержинського металургійного коледжу, зазначивши, що згідно з пунктами 150, 152 Порядку та протоком  про результати електронного аукціону №US-Р8-2020-11-13-000063-1 термін дії договору оренди № 12/02-4216-ОД від 21.12.10р. припинено з 21.10.20р. У зв`язку з наведеним ПрАТ “Київстар” необхідно терміново, у відповідності з умовами договору оренди повернути за актом приймання-передачі орендоване майно в належному стані.
01.06.21р. на адресу Регіонального відділення надійшов супровідний лист ПрАТ “Київстар” б/н та б/д з актом повернення з оренди нерухомого/іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності від 18.03.2021.
Враховуючи те, що відповідачем повернуто орендоване приміщення лише 18.03.2021, а договір оренди фактично припинено 08.12.20, позивачем на підставі ст.785 ЦК України нараховано неустойку за період з 09.12.2020 по 18.03.2021.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:
З урахуванням доводів і вимоги апеляційної скарги, колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду першої інстанції в частині неоспорюваних фактитого,  що між РВ ФДМУ у Дніпропетровській області (правонаступник - РВ ФДМУ по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, орендодавець) та ЗАТ  “Київстар Дж.Ес.Ем” (правонаступник – ПрАТ “Київстар”, орендар) укладено договір оренди нерухомого майна що належить до державної власності № 12/02-4216-ОД від 21.12.2010; що в подальшому дія вказаного договору неодноразово продовжувалася шляхом підписання сторонами додаткових угод; що Регіональним відділенням видано наказ №12/02-224-ПО від 14.12.2020 “Про припинення терміну дії договору оренди № 12/02-4216-ОД від 21.12.10р.”, згідно якого вказаний договір, укладений між Регіональним відділенням та ПрАТ “Київстар”, є припиненим з 09.12.2020.
Орендна плата є платою орендаря за користування належним орендодавцю майном та відповідає суті орендних правовідносин, що полягають у строковому користуванні орендарем об`єктом оренди на платній основі (статті 759, 762 Цивільного кодексу України, статті 283, 284, 286 Господарського кодексу України), а тому обов`язок орендаря сплачувати орендну плату за користування орендованим майном зберігається до припинення договору оренди.
Відповідно до частини 1 статті 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст.762 ЦК України).
Згідно з частиною 1 статті 763 Цивільного кодексу України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.
Правовідносини з оренди державного майна також регулюються Законом України “Про оренду державного та комунального майна”. До 01.02.2020р. діяв Закон “Про оренду державного та комунального майна”  № 2269-ХІІ від 10.04.1992р., а з  01.02.2020р. вступив в дію Закон України “Про оренду державного та комунального майна” № 157 – ІХ від 03.10.2019р.
Суд звертається до правової позиції, викладеної у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 19.04.2021 у справі №910/11131/19, якою здійснено відступ від протилежної правової позиції Верховного Суду, викладеної в постановах від 14.11.2018 у справі № 924/195/16 та від 11.05.2018 у справі № 926/2119/17 (відповідно до якої зобов`язання орендаря сплачувати орендну плату за весь час фактичного користування майном, яке виникло з договору оренди, не припиняється зі спливом строку дії договору оренди, оскільки таке припинення пов`язане не із закінченням строку, на який було укладено договір, а з моментом підписання сторонами акта приймання-передачі об`єкта оренди), та відзначено таке: « 9.20. Узагальнюючи наведені висновки стосовно наслідків припинення Договору у разі, якщо орендар не повертає майно після припинення строку дії Договору, зокрема у вигляді подальшого неправомірного користування майном, та права орендодавця застосувати передбачений законом спосіб захисту порушеного права - стягнення з орендаря неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення (частина друга статті 785 ЦК України), Суд, встановлюючи відмінності між орендною платою (платою за користування майном) та неустойкою, передбаченою частиною другою статті 785 ЦК України, зазначає про таке.
Обов`язок орендаря сплачувати орендну плату за користування орендованим майном зберігається до припинення Договору (до спливу строку дії Договору оренди), оскільки орендна плата є платою орендаря за користування належним орендодавцю майном та відповідає суті орендних правовідносин, що полягають у строковому користуванні орендарем об`єктом оренди на платній основі.
Неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 ЦК України, є самостійною формою майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, яка застосовується у разі (після) припинення Договору - якщо наймач не виконує обов`язку щодо негайного повернення речі, і є належним способом захисту прав та інтересів орендодавця після припинення Договору, коли користування майном стає неправомірним. Для притягнення орендаря, що порушив зобов`язання, до зазначеної відповідальності необхідна наявність вини (умислу або необережності) відповідно до вимог статті 614 ЦК України.
Отже, яким би способом в Договорі не регламентувалися правовідносини між сторонами у разі невиконання (несвоєчасного виконання) наймачем (орендарем) обов`язку щодо повернення речі з найму (оренди) з її подальшим користуванням після припинення Договору, що відбулося у спірних правовідносинах (пункт 4.2 цієї постанови, пункт 3.11 Договору), проте ці правовідносини не можуть врегульовуватись іншим чином, ніж визначено частиною другою статті 785 ЦК України (зокрема, з установленням для наймача (орендаря) будь-якого іншого (додаткового) зобов`язання, окрім того, що передбачений частиною другою статті 785 ЦК України)».
З огляду на викладене, з урахуванням п.3.6 Договору, орендна плата сплачується орендодавцю та балансоутримувачу, а неустойка, у разі неповернення орендованого майна – орендодавцю.
Враховуючи вищезазначене колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги стосовно то, що: «…Суд 1 інстанції невірно нарахував передбачену частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України неустойку, оскільки не в повному обсязі врахував сплачену орендну плату відповідачем за період з 09 грудня 2020 року по 18 березня 2021 року, оскільки відповідачем за позовом було сплачено орендної плати в сумі 39 066, 61 грн., а не 19 367,72 грн. як це визначив Суд 1 інстанції.
Відповідно до умов пункту 3.1. договору, в редакції додаткової угоди від 05.03.2019р., орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорцій її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від жовтня 1995 року № 786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку грудень 2017 року 8 559 грн. 68 коп.
За змістом пункту 3.3. договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.
Згідно з пунктом 3.6. договору, в редакції додаткової угоди від 05.03.2019р., орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні:
50% - до державного бюджету по місцю реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки, відкриті відділенням казначейства, у розмірі 4 279 грн. 84 коп.;
50% - балансоутримувачу у розмірі 4 279 грн. 84 коп.
За період користування об`єктом оренди з 09.12.2020 по 18.03.2021 включно, позивач разом із третьою особою - балансоутримувачем отримали від відповідача, орендну плату в розмірі 39 066,61 грн, зарахували її на свої рахунки й не повернули її відповідачу. В якості доказів на підтвердження сплати орендної плати відповідач надав Суду платіжні доручення, що свідчать про проведені оплати в період з 09.12.2020р. по 18.03.2021р. на загальну суму 39 066,61 грн. на користь позивача і балансоутримувача, відповідно до умов договору. Але при визначенні неустойки, заявленої до стягнення, Суд не правильно розрахував орендну плату сплачену позивачу у грудні 2020р., яка підлягає зарахуванню у неустойку, та не прийняв до уваги, платіжні доручення, що свідчать про оплату частини орендної плати на користь Придніпровського металургійного фахового коледжу на суму 19 533,29 грн., не врахував ці кошти в повному обсязі….
….Суд не прийняв до уваги такі платіжні доручення, що свідчать про сплату орендної плати:
-          платіжне доручення № 1364714 від 04.02.2021 на суму 5 132 грн. 79 коп. про сплату відповідачем на рахунок Придніпровського металургійного фахового коледжу грошових коштів з призначенням платежу "50% оренди зг.дог. № 12/02-4216-ОД від 21.12.2010р.за 12.2020 без ПДВ." ;
-          платіжне доручення № 1371572 від 12.02.2021 на суму 5 132 грн. 79 коп. про сплату відповідачем на рахунок Придніпровського металургійного фахового коледжу грошових коштів з призначенням платежу "Оплата 50% оренди зг.дог. № 12/02-4216-ОД від 21.12.2010р.за 01.2021 без ПДВ." ;
-          платіжне доручення № 1402188 від 12.03.2021 на суму 5 251 грн. 51 коп. про сплату відповідачем на рахунок Придніпровського металургійного фахового коледжу грошових коштів з призначенням платежу "Оплата 50% оренди зг.дог. № 12/02-4216-ОД від 21.12.2010р.за 02.2021 без ПДВ." ;
-          платіжне доручення № 1431008 від 14.04.2021 на суму 5 340 грн. 79 коп. про сплату відповідачем на рахунок Придніпровського металургійного фахового коледжу грошових коштів з призначенням платежу "Оплата 50% оренди зг.дог. № 12/02-4216-ОД від 21.12.2010р.за 03.2021 без ПДВ." .
Суд не прийняв до уваги перелічені платіжні доручення через те, що за ними перераховувалась орендна плата на користь балансоутримувача Придніпровського металургійного фахового коледжу. Але маємо зазначити, що в такому випадку Суд відступає від загальних засад цивільного законодавства, як справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України)…» .
Таким чином, колегія суддів зауважує, що у суду відсутні підстави зараховувати сплачену відповідачем орендну плату за період з 09.12.2020 по 18.03.2021 балансоутримувачу в рахунок погашення неустойки, адже правом на стягнення неустойки у разі несвоєчасного повернення майна в силу ч.2 ст. 785 ЦК України наділений лише орендодавець. Будь-які інші особи, у тому числі на користь яких розподіляється частина плати (у даній справі балансоутримувач – Придніпровський металургійний фаховий коледж), права на отримання такої неустойки не мають.
Доводи скаржника щодо неправомірного стягнення потрійного розміру орендної плати з відповідача відхиляються з огляду на те, що питання сплаченої балансоутримувачу орендної плати після припинення договору оренди повинно вирішуватися між відповідачем та балансоутримувачем.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про правомірність стягнення неустойки з урахуванням платежів відповідача на користь орендодавця за період з 09.12.2020 по 18.03.2021.
Разом з тим, доводи апеляційної скарги в частині того, що: «….Суд розраховуючи орендну плату за грудень 2020р., не врахував, що у грудні 2020р. договір діяв по 08.12.2020р.включно, тому у неустойку треба було враховувати орендну плату за 23 к.д. грудня 2020р., а не за 22 к.д., як це було зроблено Судом.
Вважаємо, за спірний період орендна плата сплачена позивачу мала бути враховані наступним чином:
Орендна плата за 31к.д. грудня 2020р. складала 5132,80 грн., тому за 23 к.д. грудня 2020 мало бути враховано 3 808,21 грн., оскільки :
31 - 8=23 к.д. грудня 2020 спірного періоду
5132,80 грн.:31к.д*23к.д. = 3808,21 грн. орендна плата за грудень 2020р., яка підлягає врахуванню за спірний період
Тому вважаємо, що Суд мав врахувати орендну сплату сплачену позивачу за період з 09 грудня 2020р.по 18 березня 2021р. в сумі 19 533,32 грн.= 3808,21 грн +5132,80грн.+5251,52грн.+5340,79грн.,згідно наступних платіжних доручень:
-          платіжне доручення № 1364688 від 04.02.2021 на суму 5 132 грн. 80 коп. про сплату відповідачем на рахунок позивача грошових коштів з призначенням платежу - зг.дог. № 12/02-4216-ОД від 21.12.2010р. 50% оренди за 12/2020 без ПДВ.;
-          платіжне доручення № 1370776 від 12.02.2021 на суму 5 132 грн. 80 коп. про сплату відповідачем на рахунок позивача грошових коштів з призначенням платежу - зг.дог. № 12/02-4216-ОД від 21.12.2010р. 50% оренди за 01/2021 без ПДВ.;
-          платіжне доручення № 1402077 від 12.03.2021 на суму 5 251 грн. 52 коп. про сплату відповідачем на рахунок позивача грошових коштів з призначенням платежу - зг.дог. № 12/02-4216-ОД від 21.12.2010р. 50% оренди за 02/2021 без ПДВ.;
-          платіжне доручення № 1431586 від 14.04.2021 на суму 5 340 грн. 79 коп. про сплату відповідачем на рахунок позивача грошових коштів з призначенням платежу - зг.дог. № 12/02-4216-ОД від 21.12.2010р. 50% оренди за 03/2021 без ПДВ.…» колегія суддів визнає обґрунтованими, а розрахунок сплаченої відповідачем орендної плати за період з 09 грудня 2020 року по 18 березня 2021 року, що підлягає зарахуванню у неустойку, в розмірі 19     533,32 грн арифметично правильним. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає неустойка у розмірі 49     245,74 грн.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;
Відповідно до пунктів 1,3 частини 1, частини 2 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, в тому числі, є : 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи та 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи.
У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р.).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права. 
З урахуванням вищевикладеного, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2023 у справі 904/1385/23 підлягає зміні, а апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Київстар» на нього, відповідно, підлягає частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат:

Відповідно до ч. 4 ст.129 ГПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Київстар» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2023 у справі №904/1385/23 судові витрати розподілити наступним чином: Приватне акціонерне товариство «Київстар» - 4012,51 грн, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях – 13,49 грн.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київстар» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2023 у справі №904/1385/23 – задовольнити частково.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2023 у справі №904/1385/23 – змінити, виклавши другий абзац резолютивної частини в наступній редакції.
«Позов задовольнити частково.
Стягнути з відповідача – Приватного акціонерного товариства “Київстар” (03113, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 53, код ЄДРПОУ 21673832) на користь позивача – Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (49000, м. Дніпро, вул. Центральна, буд. 6; код ЄДРПОУ 42767945): 49245,74 грн. – неустойки  та 1905,74 грн. - витрат на сплату судового збору .
В решті позовних вимог відмовити.»
Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (49000, м. Дніпро, вул. Центральна, буд. 6; код ЄДРПОУ 42767945) на користь Приватного акціонерного товариства “Київстар” (03113, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 53, код ЄДРПОУ 21673832) 13,49 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
Доручити Господарському суду Дніпропетровської області видати накази.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Головуючий суддя                                                            М.О. Дармін

Суддя                                                                                І.М. Кощеєв

Суддя                                                                                О.В. Чус