КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
                                                                                    
Апеляційне провадження                                                                  Доповідач - Кулікова С.В.
№ 22-ц/824/11534/2024
  
П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
м. Київ                                                                                                      Справа № 753/20852/21
 
26 червня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді      - Кулікової С.В.
суддів                           - Болотова Є.В.   
                                      - Музичко С.Г.
при секретарі               - Кіпрік Х.В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Київ справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Горлова Єгора Сергійовича на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2024 року, постановлену під головуванням судді Радзівіл А.Г., про призначення експертизи, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Згурівської селищної ради Броварського району Київської області, ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, визнання відсутності права на спадкування,-
 
в с т а н о в и в:
В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Згурівської селищної ради Броварського району Київської області, ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.
21 червня 2023 року ОСОБА_1 була подана заява про зміну предмета позову, в якій позивач просить суд:
- заповіт ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданий на ім`я ОСОБА_2 , посвідчений в селі Безуглівка Згурівського району Київської області секретарем Безуглівської сільської ради ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та зареєстрований в реєстрі за № 9, - визнати недійсним;
- визнати відсутність права спадкування за померлим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі заповіту від імені ОСОБА_3 , посвідченого в селі Безуглівка Згурівського району Київської області секретарем Безуглівської сільської ради ОСОБА_5, 10 листопада 2020 року та зареєстрованого в реєстрі за № 9.
В свою чергу, однією із підстав позовної заяви є те, що оспорюваний заповіт не підписувався покійним ОСОБА_3 (заповідачем), а підписаний іншою особою, що серед іншого підтверджується висновком судово-почеркознавчої експертизи № СЕ-19/111-22/6922-ПЧ від 18.02.2022 року, яка міститься в матеріалах справи.
Представник відповідача Опанасик В.В. заявив клопотання про призначення у цивільній справі № 753/20852/21 комплексної судової почеркознавчої
експертизи та судово-технічної експертизи заповіту, посвідченого секретарем Безуглівськоїсільської ради ОСОБА_5 10.11.2020 за №9, проведення якої доручити Київському науковому дослідному інституту судових експертиз  та на розгляд експертів поставити наступні запитання: 1) Чи виконано підпис в «ЗАПОВІТ СЕЛО БЕЗУГЛІВКА ЗГУРІВСЬКОГО РАЙОНУ КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ДЕСЯТОГО ЛИСТОПАДА ДВІ ТИСЯЧІ ДВАДЦЯТОГО РОКУ 15 ГОДИНІ 10 ХВИЛИН» у графі Підпис: ( ОСОБА_3 )., ОСОБА_3 чи іншою особою? 2) Чи виконано підпис в «ЗАПОВІТ СЕЛО БЕЗУГЛІВКА ЗГУРІВСЬКОГО РАЙОНУ КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ДЕСЯТОГО ЛИСТОПАДА ДВІ ТИСЯЧІ ДВАДЦЯТОГО РОКУ 15 ГОДИНІ 10 ХВИЛИН» у графі Секретар Безуглівської сільської ради: ОСОБА_5 ., ОСОБА_5 чи іншою особою? 3) Чи містить підпис ОСОБА_3 в «ЗАПОВІТ СЕЛО БЕЗУГЛІВКА ЗГУРІВСЬКОГО РАЙОНУ КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ДЕСЯТОГО ЛИСТОПАДА ДВІ ТИСЯЧІ ДВАДЦЯТОГО РОКУ 15 ГОДИНІ 10 ХВИЛИН» ознаки впливу на виконавця будь-яких збиваючих факторів (природного чи штучного характеру)? 4) Чи підписи від імені ОСОБА_3 в «ЗАПОВІТ СЕЛО БЕЗУГЛІВКА ЗГУРІВСЬКОГО РАЙОНУ КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ДЕСЯТОГО ЛИСТОПАДА ДВІ ТИСЯЧІ ДВАДЦЯТОГО РОКУ 15 ГОДИНІ 10 ХВИЛИН» та інших документах, наданих на дослідження, виконані однією особою - ОСОБА_3 чи іншою особою? 5) Чи підписи від імені ОСОБА_3 в інших документах, наданих на дослідження, виконані однією особою? 6) Чи містить підпис ОСОБА_5 в «ЗАПОВІТ СЕЛО БЕЗУГЛІВКА ЗГУРІВСЬКОГО РАЙОНУ КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ДЕСЯТОГО ЛИСТОПАДА ДВІ ТИСЯЧІ ДВАДЦЯТОГО РОКУ 15 ГОДИНІ 10 ХВИЛИН» ознаки впливу на виконавця будь-яких збиваючих факторів (природного чи штучного характеру)? 7) Чи відповідає дійсна дата складання документу «ЗАПОВІТ СЕЛО БЕЗУГЛІВКА ЗГУРІВСЬКОГО РАЙОНУ КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ДЕСЯТОГО ЛИСТОПАДА ДВІ ТИСЯЧІ ДВАДЦЯТОГО РОКУ 15 ГОДИНІ 10 ХВИЛИН» даті, зазначеній па документі - 10 листопада 2020 року? 8) Яка точна дата складання документів, наданих на експертне дослідження «ЗАПОВІТ СЕЛО БЕЗУГЛІВКА ЗГУРІВСЬКОГО РАЙОНУ КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ДЕСЯТОГО ЛИСТОПАДА ДВІ ТИСЯЧІ ДВАДЦЯТОГО РОКУ 15 ГОДИНІ 10 ХВИЛИН»?
В обгрунтування заявленого клопотання зазначено, що після смерті ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5) приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Наталією Володимирівною за заявою спадкоємця за законом ОСОБА_1 відкрито спадкову справу № 67751795 (номер у нотаріуса 3/2021). Приватним нотаріусом Кравець Н.В. 02.06.2021 зроблено відповідні запити, в тому числі до спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та встановлено, що станом на 02.06.2021 інформація про відкриття спадщини відсутня. В подальшому, нотаріусом розпочато відповідні дії щодо вступу у спадщину спадкоємця за законом ОСОБА_1 
21.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Н.В. прийнято рішення про відкриття спадкової справи за зверненням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі заповіту. Підставою для відкриття спадкової справи за заявою ОСОБА_2 стало внесення 02.08.2021 року реєстратором Регіональної філії міста Києва та Київської області ДП "Національні інформаційні системи" до Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) інформації про наявність заповіту, посвідченого секретарем Безуглівської сільської ради ОСОБА_5 10.11.2020 року за № 9, згідно з яким ОСОБА_3 усе своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалося, заповів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто майже через три місяці після смерті ОСОБА_3 , хоча заповіт мав бути внесений протягом двох днів після його видачі, тобто до 12.11.2020 року.
Державний реєстратор Регіональної філії міста Києва та Київської області державного підприємства "Національні інформаційні системи" під час прийняття рішення, про внесення відомостей до Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), всупереч Порядку, здійснив несанкціоновану зміну інформації шляхом внесення відомостей про заповіт№ 68077106 до Реєстру.
З огляду на вищевказане, існують об`єктивні підстави у проведенні комплексної судової почеркознавчої експертизи та судово-технічної експертизи документів, а саме заповіту, посвідченого секретарем Безуглівської сільської ради ОСОБА_5 10.11.2020 за № 9, з метою встановлення обставин виконання підписів на заповіті та встановлення їх автентичності.
Крім того, з метою підтвердження придатності для використання у якості доказів оспорюваного заповіту, необхідно встановити оригінальність заповіту як документа, який не зазнавав будь-якого зовнішнього втручання та є абсолютно повним, цілісним та достовірним.
Представник відповідача зазначив, що висновок посмертної почеркознавчої експертизи № СЕ-19/111-22/6922-ПЧ від 18.02.2022 року вважає, як неналежний, недостовірний та не допустимий доказ в даній справі, оскільки викликає сумніви в його правильності в зв`язку з недостатністю та якістю наданих для проведення експертизи зразків підпису особи, великому проміжку часу між зразками та об`єктом дослідження експертизи, неврахування експертом факторів та обставин, які могли вплинути на виконання рукописного тексту та на змінення ознак почерку, 
Крім того, експертом не враховано, що на письмово-руховий навик осіб/особи протягом тривалого часу (роками) впливають декілька суттєвих факторів в комплексі одночасно таких як: похилий вік, стареча, повільно прогресуючий або різко прогресуючий стан хвороби, хворобливі приступи, фармакологічне сп`яніння в наслідок вживання ліків тощо. Зазначені обставини можуть суттєво змінити зразки підпису в результаті чого вільні зразки виконані до виникнення цих обставин та після на вигляд можуть дуже відрізнятися між собою. При проведенні почеркознавчої експертизи підпису виконаного в заповіті та перевірці вільних зразків підпису особи на порівнянність з підписом, виконаним в досліджуваному документі, необхідно враховувати, що процеси старіння, вплив тяжких хвороб пов`язаних із судинами головного мозку, погіршення зору та часткова сліпота, можуть швидко прогресувати, що значно знижує письмово-руховий навик особи та ініціює виникнення діагностичних ознак, які значно викривляють той чи інший прояв окремої ознаки підпису. Тому, щоб вірно надати оцінку виявленим діагностичним та загальним і окремим ознакам підпис (збіжним, розбіжним) експерту необхідно ознайомлюватися з матеріалами, що свідчать про стан здоров`я особи. Враховуючи дані обставини та факти дослідження автентичності підпису буде здійснене з дотриманням принципу достатності та повноти. Посмертна почеркознавча експертиза підписів є ефективним засобом встановлення істини по справі і дозволяє використовувати її результати в процесі судового розгляду як джерело доказу, проте для недопущення експертами хибних висновків, з метою встановлення механізму виникнення та впливу факторів незвичності виконання підпису на прижиттєве виконання підпису померлою особою, експертам необхідно не тільки обмежуватися матеріалами, які присутні в справі, а і проявляти експертну ініціативу по вивченню медичних документів, що висвітлюють стан здоров`я померлої особи на момент виконання нею спірного підпису.
З аналізу висновків почеркознавчої експертизи № СЕ-19/111-22/6922-ПЧ від 18.02.2022 року, експертом не враховувався похилий вік покійного (заповідача), та не досліджувалося чи зроблений підпис під впливом на пишучого якихось збиваючих факторів (таких як тяжкий хворобливий стан, стрес, нездужання, хвилювання тощо) чи ці почеркові об`єкти виконані у звичайному стані.
Також представник відповідача зазначив, що поданий зі сторони позивача висновок почеркознавчої експертизи № СЕ-19/111-22/6922-ПЧ від 18.02.2022 не містить всіх додатків, зокрема, ілюстраційної таблиці на якій зображений хід дослідження всіх зразків підпису ОСОБА_3 , а також хід дослідження експертом оригіналів документів.
Враховуючи вищевикладене, на думку представника відповідача, висновок почеркознавчої експертизи № СЕ-19/111-22/6922-ПЧ від 18.02.2022 року не можна визнати беззаперечним, достатнім та допустимим доказом в межах даної цивільної справи, який підтвердить, що підпис на заповіті виконаний не покійним (заповідачем), оскільки, проведене дослідження експертом є неповним та недостатнім з порушенням встановлених вимог чинних Рекомендацій, а отже існують сумніви в його правильності та достовірності.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2024 року клопотання задоволено частково.
Призначено у справі за позовом ОСОБА_1 до Згурівської селищної ради Броварського району Київської області, ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, визнання відсутності права на спадкування, судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, що знаходиться за адресою: 03057, м. Київ, вул. Сім'ї Бродських,6.
На вирішення експертів поставлено питання:
1) Чи виконано підпис в «ЗАПОВІТ СЕЛО БЕЗУГЛІВКА ЗГУРІВСЬКОГО РАЙОНУ КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ДЕСЯТОГО ЛИСТОПАДА ДВІ ТИСЯЧІ ДВАДЦЯТОГО РОКУ 15 ГОДИНІ 10 ХВИЛИН» у графі Підпис: ( ОСОБА_3 )., ОСОБА_3 чи іншою особою?
2) Чи містить підпис ОСОБА_3 в «ЗАПОВІТ СЕЛО БЕЗУГЛІВКА ЗГУРІВСЬКОГО РАЙОНУ КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ДЕСЯТОГО ЛИСТОПАДА ДВІ ТИСЯЧІ ДВАДЦЯТОГО РОКУ 15 ГОДИНІ 10 ХВИЛИН» ознаки впливу на виконавця будь-яких збиваючих факторів (природного чи штучного характеру)?
3) Чи підписи від імені ОСОБА_3 в «ЗАПОВІТ СЕЛО БЕЗУГЛІВКА ЗГУРІВСЬКОГО РАЙОНУ КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ДЕСЯТОГО ЛИСТОПАДА ДВІ ТИСЯЧІ ДВАДЦЯТОГО РОКУ 15 ГОДИНІ 10 ХВИЛИН» та інших документах, наданих на дослідження, виконані однією особою - ОСОБА_3 чи іншою особою?
В іншій частині заявленого клопотання відмовлено.
Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків за ст.ст. 384, 385 КК України.
Витрати за проведення експертизи покладено на ОСОБА_2 .
В розпорядження експертів надано матеріали цивільної справи № 753/20852/21, провадження № 2/361/547/24.
Провадження в справі зупинено. 
Не погоджуючись з ухвалою суду, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Горлов Є.С. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити відповідачу у задоволенні клопотання про призначення експертизи, направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційну скаргу обгрунтовував тим, що в матеріалах справи вже наявний висновок почеркознавчої експертизи № СЕ-19/111-22/6922-ПЧ від 18.02.2022 року, який був поданий позивачем, яким встановлено, що підпис в оспорюваному заповіті виконано не ОСОБА_3 , а іншою особою з наслідуванням його підпису. Для проведення експертизи було надано значний об'єм документів (обєктів дослідження), які потребував експерт. Інші об'єкти дослідження для проведення експертизи позивач позбавлений можливості надати, з огляду на їх відсутність, що в цілому унеможливлює проведення експертизи, яка призначена судом.
На думку сторони позивача, задоволення клопотання про призначення експертизи є виключно затягуванням розгляду справи, враховуючи наявність висновку із спірного питання.
Сторона позивача вважає, що вирішення другого і третього питання, що були поставлені експертам не мають значення для розгляду справи, а питання перше вже вирішено, про що наявний висновок експерта.
Відтак, вважає, що призначена експертиза є безпідставною та суттєво затягує розгляд даної справи.
В судовому засіданні представники ОСОБА_1 адвокат Костик В.В. та адвокат Горлов Є.С. підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.
Представник ОСОБА_2 адвокат Опанасюк В.В. проти доводів апеляційної скарги заперечував та просив залишити її без задоволення.
Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне. 
За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява № 48778/99).
Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.
Згідно зі статтею 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Положення цього конституційного принципу закріплені у статтях 12, 13 ЦПК України, якими встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанова Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17).
Отже, ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.
Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, м. Венеція, 25-26 березня 2011 року).
Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б. В. проти Нідерландів» («Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands») від 27 жовтня 1993 року, заява № 14448/88, § 33).
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.
Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
За частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).
Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб (частина перша стаття 7-1 Закону України «Про судову експертизу»).
За змістом частин другої, третьої статті 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
За правилами частини першої, четвертої та п`ятої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.
У відповідності до частини першої статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Відповідно до пункту 1.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень почеркознавча експертиза є підвидом криміналістичної експертизи.
Згідно із пунктом 1.1 Науково-методичної рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису. Такою експертизою вирішуються і деякі неідентифікаційні завдання (установлення факту виконання рукописного тексту під впливом будь-яких факторів, що заважають (природних: хворобливий стан, хронічні захворювання, вікові зміни; тимчасових зовнішніх: незвичне тримання засобу для писання, незвична поза, обмеження зорового контролю тощо; тимчасових внутрішніх: алкогольне сп`яніння, фармакологічні, наркотичні засоби тощо; штучних: викривлення письма зміненими рухами); визначення статі виконавця, а також належності його до певної групи за віком тощо).
Об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань.
Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.
В пункті 1.2 Науково-методичної рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень наведено орієнтовний перелік вирішуваних питань почеркознавчої експертизи.
Така судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.
Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства суд не може виходити за межі позовних вимог, а правом визначати предмет та підставу позову наділений лише позивач (статті 13, 43, 49, 175 ЦПК України).
Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для з`ясування обставин, що мають значення для справи (фактичних даних, що входять до предмета доказування), без яких встановити відповідні обставини неможливо, тобто у разі, коли висновки експерта не можуть замінити інші засоби доказування, наявні у справі докази є взаємно суперечливими.
При цьому неприпустимо ставити перед судовими експертами питання, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі, а також правові питання, вирішення яких згідно з чинним законодавством віднесено до компетенції суду.
Викладене узгоджується з правовими висновками, наведеними у постановах Верховного Суду України від 29 лютого 2012 року в справі № 6-9цс12, від 17 вересня 2014 року в справі № 6-131цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року в справі № 496/4851/14-ц (провадження 61-7835сво19).
Таким чином питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.
Зі змісту оскаржуваної ухвали місцевого суду вбачається, що вона відповідає вищевказаним вимогам законодавства та обставинам справи, оскільки стороною відповідача наведено достатні підстави та обґрунтовані мотиви для висновку про необхідність призначення у справі  судової почеркознавчої експертизи документа, а саме оспорюваного заповіту.
Судом встановлено, що предметом судового розгляду у даній справі є позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним заповіту, зокрема, з підстав того, що за життя ОСОБА_3 не складав і не підписував заповіту, в тому числі на ім`я ОСОБА_2 .
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (частина друга статті 207 ЦК України).
Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем (абзац 1 частини другої статті 1247 ЦК України).
Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 22 січня 2020 року в справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18)).
Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним (частина перша статті 1257 ЦК України).
Виходячи з наведеного, суд першої інстанції, вірно встановивши обставини справи та характер спірних правовідносин, дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для часткового задоволення клопотання представника відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи заповіту, який позивач просить визнати недійсним, оскільки без залучення спеціальних знань у галузі почеркознавства неможливо буде встановити дійсні обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, зокрема, фактів виконання підпису від імені спадкодавця на заповіті від чи іншою особою, а також під впливом збиваючих факторів (природних, штучних), що входить в предмет доказування у даній справі.
При цьому, судом першої інстанції було створено рівні можливості учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав, що є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін, в судовому засіданні забезпечено можливість представникам сторін та самому відповідачу висловити свої побажання, думки та/або заперечення щодо призначення судової експертизи, які взяті до уваги під час визначення судом питань, з яких має бути проведена почеркознавча експертиза.
Отже, застосування норм права і оцінка здобутих у процесі розгляду справи доказів на предмет їх належності та допустимості є саме прерогативою суду і відбувається під час розгляду справи по суті, а не на стадії підготовчого провадження.
Досліджуючи сукупність передбачених частиною першою статті 103 ЦПК України підстав, за яких суд призначає експертизу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обставини даного спору, з урахуванням змісту постановлених перед експертами питань, доводів позовної заяви і відзиву на неї та принципу змагальності та рівності сторін, які є елементами права на справедливий судовий розгляд, вимагають залучення фахівця, який має спеціальні знання у певній галузі, а висновок експертизи не буде мати для суду наперед встановленого значення, оскільки оцінюється у сукупності з іншими доказами у справі (стаття 110 ЦПК України).
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, не свідчать не про те, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального чи матеріального права, відтак колегія суддів їх відхиляє.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, ухвала суду першої інстанції щодо призначення у даній справі судової почеркознавчої експертизи постановлена відповідно до вимог матеріального та процесуального законодавства і підстав для її скасування не вбачається.
Керуючись ст.ст. 367 - 369, 372, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд
 
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Горлова Єгора Сергійовича залишити без задоволення.
Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2024 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Повний текст постанови складено 27 червня 2024 року.

Головуючий                                                       Судді: