справа № 373/2433/23                                                     головуючий у суді І інстанції Свояк Д.В.
провадження № 22-ц/824/8488/2024           суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.

 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
05 серпня 2024 року                                                                                  м. Київ
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого судді - Березовенко Р.В., 
суддів:                         Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,
з участю секретаря   Щавлінського С.Р. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», поданою директором ОСОБА_1 на ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2024 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому провадженні, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_2 , приватний виконавець Канцедал Олександр Олександрович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс»,-
В С Т А Н О В И В:
21 листопада 2023 року до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_2 , приватний виконавець Канцедал Олександр Олександрович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником.
Подана заява мотивована тим, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Канцедала О.О. перебуває виконавче провадження НОМЕР_1, відкрите на підставі виконавчого напису №8235, вчиненого 22 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення боргу з боржника ОСОБА_2 на користь ТОВ «Вердикт Капітал».
15 лютого 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» було укладено договір №15-02/23 про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги, за яким право вимоги заборгованості за кредитним договором №500453971 перейшло до  ТОВ «Кампсіс Фінанс».
08 травня 2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» було укладено договір №08-05/23 про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги, за яким право вимоги заборгованості за кредитним договором №500453971 перейшло ТОВ «Дебт Форс».
Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, а тому виникає необхідність у процесуальному правонаступництві та заміні вибулого стягувача ТОВ «Вердикт капітал» на правонаступника ТОВ «Дебт Форс» у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису №8235, вчиненого 22 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Сазоновою Оленою Миколаївною, про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Вердикт Капітал».
Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому провадженні, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_2 , приватний виконавець Канцедал Олександр Олександрович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс».
Не погодившись із вказаною ухвалою суду, директор ТОВ «Дебт Форс» - ОСОБА_1, 21 лютого 2024 року подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неправильне встановлення обставин справи, які мають значення, просила скасувати ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву.
Підтримавши доводи заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником, представник апелянта вказала, що суд необґрунтовано відмовив у задоволенні заяви.
Звернула увагу, що вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється за перевірки та надання оцінки доказам, наданим на обґрунтування відповідної заяви, зокрема, їх достовірності та достатності для висновків про фактичний перехід прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи на підставі правочину, якому має бути надана оцінка на предмет нікчемності, тобто недійсності в силу положень закону, при цьому, встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду такої заяви, а тому, відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у здійсненні заміни сторони процесу правонаступником, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеної статтею 204 ЦК України.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», поданою директором ОСОБА_1 на ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2024 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому провадженні, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_2 , приватний виконавець Канцедал Олександр Олександрович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.
Відзив на адресу суду не надходив.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року призначено справу до розгляду з повідомленням учасників справи.
У судове засідання учасники справи не з`явилися, належним чином повідомлені про місце, час і дату розгляду справи в апеляційній інстанції, заяв та клопотань не надходило, однак їх неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що розмір заборгованості у наданих заявником документах не є однаковим, отже, не зрозуміло, право вимоги на яку суму набуло ТОВ «Дебт Форс» на підставі договорів про відступлення прав вимоги, що позбавляє суд можливості визначити порушення якого зобов`язання було підставою для відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1, а також обсяг прав, правонаступництво в яких стало підставою для звернення до суду.
Колегія суддів не може повною мірою погодитися з таким висновком суду першої інстанції, з нижченаведених підстав.
За вимогами ст. 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.
Оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «не судового» органу, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 жовтня 2022 р. у справі №183/4196/21 зробила висновок, що заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.
На примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Канцедала О.О. перебуває виконавче провадження НОМЕР_1, відкрите на підставі виконавчого напису №8235, вчиненого 22 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., яким запропоновано стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість, що виникла за Кредитним договором №500453971 від 31 січня 2014 року, з усіма додатками та додатковими угодами, на загальну суму 128 058,26 грн.
15 лютого 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» було укладено договір №15-02/23 про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» як первісний кредитор відступило ТОВ «Кампсіс Фінанс» як новому кредитору за плату, а новий кредитор прийняв належні первісному кредитору права вимоги до боржників, зазначених у Додатках до Договору.
Згідно витягу з Реєстру боржників Додатку №3 до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №15-02/23 від 15 лютого 2023 року, ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №500453971 на загальну суму 130 360,01 грн.
08 травня 2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» було укладено договір №08-05/23 про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги, за умовами якого ТОВ «Кампсіс Фінанс» як первісний кредитор відступило ТОВ «Дебт Форс» як новому кредитору за плату, а новий кредитор прийняв належні первісному кредитору права вимоги до боржників, зазначених у Додатках до Договору.
Згідно витягу з Реєстру боржників Додатку №3 до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №08-05/23 від 08 травня 2023 року, заявник набув право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №500453971 на загальну суму 130 360,01 грн.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
Частиною 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга   стаття 11 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Тлумачення вказаних норм права свідчить, що після видачі виконавчого документа процесуальний статус позивача у правовідносинах, пов`язаних із примусовим виконанням судового рішення, змінюється на стягувача.
Питання заміни сторони в справі (позивача або відповідача) та третьої особи її правонаступником врегульоване положеннями статті 55 ЦПК України. Заміна ж стягувача у виконавчому провадженні або виконавчому листі передбачена статтею 442 ЦПК України.
Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.
По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).
Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом в постанові від 06 листопада 2019 року у справі №456/6160/13.
Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору або не заборонено законом.
Як зазначено в постанові Верховного Суду від 20 березня 2018 по справі №910/1972/17 за загальним визначенням правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво може бути універсальним або частковим (сингулярним). За універсального правонаступництва до правонаступника (фізичної або юридичної особи) переходять усі права і обов`язки того суб`єкта, якому вони належали раніше. За часткового (сингулярного) правонаступництва від одного до іншого суб`єкта переходять лише окремі права і обов`язки. Правонаступництво є самостійною підставою заміни кредитора у зобов`язанні. Правонаступництво слід розглядати як певний юридичний механізм похідного правонабуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника. Доказами правонаступництва щодо окремого зобов`язання може бути: відповідний договір, на підставі якого воно виникло, передавальний акт чи розподільчий баланс, статут правонаступника.
Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає                             з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України, частиною першою якої встановлено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Тобто процесуальне правонаступництво передбачає перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку з цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі       №2-1383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 17 січня 2020 року у справі №916/2286/16 зазначено, що, вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.
Таким чином, оскільки ТОВ «Вердикт капітал» відступило право вимоги ТОВ «Кампсіс Фінанс», яке у свою чергу відступило право вимоги ТОВ «Дебт Форс» за кредитним договором №500453971 від 31 січня 2014 року, укладеним з ОСОБА_2 , за відсутності відомостей про наявність судових рішень про визнання недійсними договорів про відступлення прав вимоги від 15 лютого 2023 року та від 08 травня 2023 року, місцевий суд дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ТОВ «Дебт Форс».
Аналіз змісту заяви ТОВ «Дебт Форс» свідчить, що заявник просить замінити саме стягувача у виконавчому провадженні з посиланням на положення статті 442 ЦПК України, що не суперечить чинному процесуальному законодавству.
Встановивши, що відбулось передання кредитором своїх прав вимоги заявнику за договором відступлення прав, таке відступлення підтверджено відповідними документами, на час розгляду судом заяви про заміну стягувача, у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Канцедала О.О. на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження НОМЕР_1, відкрите на підставі виконавчого напису №8235, вчиненого 22 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., яким запропоновано стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість, що виникла за Кредитним договором №500453971 від 31 січня 2014 року, суд апеляційної інстанції вважає наявними підставами для задоволення заяви ТОВ «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, за результатами апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права та невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, обставинам справи, знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За правилами п. 2 ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанцій постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права і не може бути залишена без змін, а підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення вимог заявника.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», подану директором ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2024 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому провадженні, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_2 , приватний виконавець Канцедал Олександр Олександрович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» - задовольнити.
Замінити сторону виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого напису №8235, вчиненого 22 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Сазоновою Оленою Миколаївною, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість, що виникла за Кредитним договором №500453971 від 31 січня 2014 року, з усіма додатками та додатковими угодами, на загальну суму 128 058 (сто двадцять вісім тисяч п`ятдесят вісім) гривень 26 копійок, а саме стягувача - товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (код ЄДРПОУ 36799749, місцезнаходження: м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5-Б) на Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (код ЄДРПОУ 43577608, місцезнаходження: м. Київ, Харківське шосе, буд. 201/203, літ. 2А, офіс 602). 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 06 серпня 2024 року.
 
Головуючий:                                                                                                Р.В. Березовенко
 
Судді:                                                                                                             О.Ф. Лапчевська
 
                    Г.І. Мостова