ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
18 липня 2024 року           справа №360/451/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Блохіна А.А., суддів: Компанієць І.Д., Геращенко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року у справі № 360/451/24 (суддя в І інстанції ОСОБА_1 ) за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 24.04.2024 у ВП №64777842,-
                                                                    УСТАНОВИВ:

01 травня 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відповідач), в якому просив суд: визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 24.04.2024 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн на Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні № 64777842 за виконавчим листом №360/3259/20, виданим Луганським окружним адміністративним судом 23.02.2021.
В обґрунтування вимог зазначено, що позивачем на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20.10.2020 у справі №360/3259/20 проведено ОСОБА_2 поновлення пенсії з дати припинення шляхом виплати пенсії на банківський рахунок, відкритий в АТ “Ощадбанк”, за заявою ОСОБА_2 про виплату пенсії або грошової допомоги від 11.02.2022. Виплату пенсії ОСОБА_2 поновлено з 01.04.2024, доплату за період з 01.11.2014 по 31.03.2024 у сумі 644227,41 гривень обліковано у Головному управлінні.                                                                       
12.03.2021 за вхід. № 1162/8 позивачем отримано постанову відповідача від 11.03.2021 про відкриття виконавчого провадження №64777842 за виконавчим листом №360/3259/20, виданим 23.02.2021 Луганським окружним адміністративним судом про зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області поновити виплату пенсії ОСОБА_2 з 15 березня 2018 року.                                         
25.03.2021 Головне управління листом №1200-010301-8/7005 повідомило відповідачу про стан виконання рішення суду та про здійснені заходи для його виконання.                               
19.04.2024 за вхід. №194/14 позивачем отримано вимогу відповідача від 19.04.2024 про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області поновити виплату пенсії ОСОБА_2 з 15 березня 2018 року.                                                   
23.04.2024 Головне управління листом №1200-0307-8/10600 повідомило відповідачу про стан виконання рішення суду та про здійснені заходи для його виконання.
24.04.2024 Головним управлінням отримано постанову відповідача від 24.04.2024 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн у виконавчому провадженні №64777842.                     
Позивач наголошує на тому, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.                                                                                                               
Позивачем вжиті заходи з метою належного виконання рішення суду, втім затримка у виплаті коштів зумовлена не бездіяльністю Головного управління, а відсутністю належного асигнування, що не належить до компетенції Головного управління.                                         
Зазначено, що невиконання судового рішення в частини виплати грошових коштів за відсутності фінансового забезпечення боржника на проведення таких виплат, яке здійснюється Пенсійним фондом України (головним розпорядником бюджетних коштів), не може вважатися невиконанням рішення без поважних причин. У такому випадку накладення штрафу жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.                               
Зважаючи на вищевикладене, позивач вважає, що оскаржувана постанова не відповідає критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України відповідно, є протиправною та підлягає скасуванню.                                                             
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року у справі № 360/451/24 відмовлено у задоволенні позовних вимог.                                                    
Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.                                                                                           
В обґрунтування наведені доводи, аналогічні тим, якими була мотивована позовна заява.                                                                                                                                    
Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).                                                                                                              
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.                                                   
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з таких підстав.                                                  
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.                                         
На підставі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 в справі № 360/325/20, яке набрало законної сили 02.02.2021року, видано виконавчий лист від 23.02.2021 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області провести поновлення та виплату пенсії ОСОБА_2 з дати припинення, з компенсацією втрати частини доходів.                                                             
Постановою державного виконавця від 11.03.2021 відкрито виконавче провадження ВП № 64777842, копію якої направлено боржнику.                                                             
Листом від 25.03.2021 №1200-010301-8/7005 позивач повідомив, що виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 у справі № 360/3259/20 поновлено нарахування пенсії ОСОБА_2 з дати її припинення (з 01.11.2014). Пенсію за період з 01.11.2014 по 28.02.2021 у сумі 270848,82 грн обліковано в Головному управлінні та буде виплачено з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством та здійснюватиметься в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.
19.04.2024 відповідачем направлено на адресу позивача вимогу № 1509 по ВП №64777842 від 11.03.2021 про надання до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформації щодо повного та фактичного виконання рішення суду по справі № 360/3259/20 у строк до 23.04.2024. У разі виконання рішення надати до відділу копії підтверджуючих документів. У разі невиконання надати документи, які підтверджують хід виконання.                                                                       
Листом від 23.04.2024 № 1200-0307-8/10600 у відповідь на зазначену вимогу позивач повідомив, що в електронній пенсійній справі ОСОБА_2 були відсутні реквізити рахунку за стандартом IBAN відповідно до постанови ПНБУ № 162 від 28.12.2018 “Про запровадження міжнародного номера банківського рахунку (IBAN) в Україні”.                                         
Додатково, Головним управлінням здійснено запит від 16.11.2023 № 1200-0505- 8/ НОМЕР_1 до АТ “Ощадбанк” щодо можливості надання до Головного управління заяви ОСОБА_2 про виплату пенсії на поточний рахунок в банку (додаток 1 до Порядку) відповідно до пункту 10 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596.                               
У відповіді від 20.11.2023 № 110.14-20/82250/2023 АТ “Ощадбанк” повідомив, що ОСОБА_2 не звертався до зазначеної установи для оформлення такої заяви.                               
На виконання ухвали про встановлення способу виконання судового рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30.11.2023 по справі № 360/3259/20 проведено ОСОБА_2 поновлення пенсії з дати припинення шляхом виплати пенсії на банківський рахунок, відкритий в АТ “Ощадбанк”, за заявою ОСОБА_2 про виплату пенсії або грошової допомоги від 11.02.2022.                     
Виплату пенсії ОСОБА_2 поновлено з 01.04.2024.                                                   
Доплату за період з 01.11.2014 по 31.03.2024 у сумі 644227,41 гривень обліковано в Головному управлінні на умовах постанови Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 №1165 “Про затвердження Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території”.                               
Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок) затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159. Відповідно до пункту 5 Порядку - сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Обчислення компенсації можливо провести за умови здійснення фактичної виплати боргу.                                                                                                               
На підтвердження зазначеного позивачем надано лист Акціонерного товариства “Державний ощадний банк України”, протокол перерахунку пенсії по пенсійній справі № ФЕ39150-Міноборони та розрахунок на доплату.                                                             
Постановою державного виконавця від 24.04.2024 ВП № 64777842 на позивача накладено штраф в сумі 5100,00 за невиконання рішення суду.                                        
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем зовсім не зазначено та не підтверджено документально, які саме дії ним вчинялись для виконання судового рішення, чи враховувалась ця сума при формуванні бюджету пенсійного органу, чи вносились зміни до бюджету або формувались бюджетні запити до вищого розпорядника бюджетних коштів.                                                             
Отже, в даному випадку позивачем не підтверджено, що рішення суду по справі № 360/3259/20 не виконувалось з поважних причин і що ним вживалися заходи для його виконання.                                                                                                                         
Судом першої інстанції зазначено, що відсутність відповідного фінансового забезпечення може вважатися поважною причиною часткового невиконання судового рішення за умови якщо боржник у виконавчому проваджені довів, що він вживав необхідних і достатніх заходів для його виконання.                                                                                 
Однак в межах розгляду цієї справи позивач не зазначив та не надав належних доказів, що ним з дати отримання виконавчого документа до дати накладення штрафу (з 11.03.2021 по 24.04.2024) вживалися заходи щодо забезпечення наявності сум, які підлягають виплаті ОСОБА_2 згідно судового рішення.                                                             
Колегія суддів не погоджується з такими висновками та, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходить з наступного.                                                                      
Відповідно до частини 1 статті 370 КАС України  судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.                                                               
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. (частина 2 статті 371    КАС України).                                                                                  
Статтею 1 Закону України “Про виконавче провадження” визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені    Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього    Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього    Закону    підлягають примусовому виконанню.                                                                                            
Положеннями    статті 2 Закону України “Про виконавче провадження”    встановлено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, обов`язковості виконання рішень.                                                                                           
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України “Про виконавче провадження”, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.                                                                                 
Згідно пункту 1 частини 1    статті 26 Закону України “Про виконавче провадження”    (Закону №1404-VIII) виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у    статті 3 цього Закону    - за заявою стягувача про примусове виконання рішення.                                                                                                    
За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню). (ст. 26 Закону №1404-VIII)                                        У відповідності до    статті 63 Закону №1404-VIII    за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою    статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.                                                                                         
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. (частина 2    Закону №1404-VIII)                                                                                                    
Частиною 1    статті 75 Закону №1404-VIII    передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.                                                                                          
З аналізу норм чинного законодавства слідує, що безумовною підставою для накладення штрафу є невиконання рішення суду та постанови про відкриття провадження без поважних причин у визначений строк.                                                                               Відповідно до частини 1    статті 18 Закону України “Про виконавче провадження”, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. 
В частині третій вказаної статті наведений перелік дій, які має право вчиняти державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього    Закону; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом тощо.             Колегія суддів зазначає, що 19.04.2024 відповідачем направлено на адресу позивача вимогу № 1509 по ВП №64777842 від 11.03.2021 про надання до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформації щодо повного та фактичного виконання рішення суду по справі № 360/3259/20 у строк до 23.04.2024. У разі виконання рішення надати до відділу копії підтверджуючих документів. У разі невиконання надати документи, які підтверджують хід виконання.                                         
Листом від 23.04.2024 № 1200-0307-8/10600 у відповідь на зазначену вимогу позивач повідомив, що в електронній пенсійній справі ОСОБА_2 були відсутні реквізити рахунку за стандартом IBAN відповідно до постанови ПНБУ № 162 від 28.12.2018 “Про запровадження міжнародного номера банківського рахунку (IBAN) в Україні”.                                         
Додатково, Головним управлінням здійснено запит від 16.11.2023 № 1200-0505- 8/ НОМЕР_1 до АТ “Ощадбанк” щодо можливості надання до Головного управління заяви ОСОБА_2 про виплату пенсії на поточний рахунок в банку (додаток 1 до Порядку) відповідно до пункту 10 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596.                               
У відповіді від 20.11.2023 № 110.14-20/82250/2023 АТ “Ощадбанк” повідомив, що ОСОБА_2 не звертався до зазначеної установи для оформлення такої заяви.                               
На виконання ухвали про встановлення способу виконання судового рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30.11.2023 по справі № 360/3259/20 проведено ОСОБА_2 поновлення пенсії з дати припинення шляхом виплати пенсії на банківський рахунок, відкритий в АТ “Ощадбанк”, за заявою ОСОБА_2 про виплату пенсії або грошової допомоги від 11.02.2022.                     
Виплату пенсії ОСОБА_2 поновлено з 01.04.2024.                                                   
Доплату за період з 01.11.2014 по 31.03.2024 у сумі 644227,41 гривень обліковано в Головному управлінні.                                                                                                              
Отже, невиконання судового рішення позивачем в частині виплати грошових коштів, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення штрафу, у такому випадку, жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.                     
Даний висновок узгоджується з практикою Верховного Суду, висловленою в постанові від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а (К/9901/1598/18).                                                  
Враховуючи викладене, у державного виконавця були відсутні правові підстави для винесення постанови про накладення штрафу за невиконання рішення суду.                              Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду – скасуванню.                                                                                          
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.                                                                                
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, колегія суддів зазначає.                    
Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.                                                  
З огляду на те, що позов підлягає задоволенню повністю, на користь позивача, який у спірних правовідносинах не є суб`єктом владних повноважень, необхідно стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову в сумі 2 422,40 грн., та за подання апеляційної скарги в сумі 3 633,60 грн.                                                                                                              
Керуючись статтями 23, 33, 139, 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                                     ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року у справі № 360/451/24 – задовольнити.                                                                                              
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року у справі № 360/451/24 – скасувати.                                                                                               
Прийняти нову постанову.                                                                                          
Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 24.04.2024 у ВП №64777842– задовольнити.                                                                                          
Визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 24.04.2024 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн на Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні № 64777842 за виконавчим листом №360/3259/20, виданим Луганським окружним адміністративним судом 23.02.2021.                                         Стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (юридична адреса: 93404 Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, 9 код ЄДРПОУ: 21782461) за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (юридична адреса: 19000 Черкаська область, м. Канів, вул. Олега Кошового, 2 код ЄДРПОУ: 43316700) судові витрати у вигляді судового збору в сумі 6 056 (шість тисяч п`ятдесят шість) гривень 00 копійок.                              Повне судове рішення – 18 липня 2024 року.                                                            
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін

Судді                                                                                                    І.В. Геращенко

                                                                                                                 І.Д. Компанієць