ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/1086/23  Номер провадження 33/814/894/24	Головуючий у 1-й інстанції Баранська Ж. О.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., за участю адвоката Охмак В.І.. -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Охмака Валентина Івановича на постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 16 травня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В :
Постановою судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 16 травня 2024 року,  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130, ст 124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становило 17000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн на користь держави. 
Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 30 травня 2023 року о 16.23 годині на вулиці Яблуневій, 15 в с. Кам`яні Потоки Кременчуцького району Полтавської області, останній керуючи автомобілем Nissan Primera, державний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, унаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду, а саме паркан, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. 
Своїми діями порушив вимоги пункту 10.9 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.
Крім того, 30 травня 2023 року о 16.23 годині на вулиці Яблуневій, 15 в с. Кам`яні Потоки Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_1 , керував автомобілем Nissan Primera, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками стану алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння очей та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. 
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.
Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив захисник ОСОБА_1 адвокат Охмак В.І. подавши апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 16.05.2024 року та прийняти нову постанову, якою визнати відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та закрити провадження по справі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_2 не керував автомобілем коли сталася ДТП, відповідно відсутні відео записи того, як водій керує авто, або пояснення свідків з цього приводу. Поліцейський лише зазначає на відеозаписі, що їм повідомили що сталась ДТП.
Акцентує увагу, що було відсутнє керування транспортним засобом, а відмова від проходження огляду на стан сп`яніння має бути нерозривно пов`язана керуванням перед цим транспортним засобом, то відсутній і склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Окрім того, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що 17 червня 2024 року, Полтавським апеляційним судом було повернуто апеляційну скаргу, в зв`язку з ненаданням ордеру адвоката, тому було повторно надіслано на адресу Полтавського апеляційного суду, апеляційну скаргу з ордером.
Відповідно до положень ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, адже твердження апелянта підтверджуються матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 30 травня 2023 року о 16.23 годині на вулиці Яблуневій, 15 в с. Кам`яні Потоки Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Nissan Primera, державний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, унаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду, а саме паркан, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. 
Своїми діями порушив вимоги пункту 10.9 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.
Крім того, 30 травня 2023 року о 16.23 годині на вулиці Яблуневій, 15 в с. Кам`яні Потоки Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_1 , керував автомобілем Nissan Primera, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками стану алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння очей та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. 
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130, 124 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що дане правопорушення підтверджується, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД 347212, рапортом, з якого вбачається, що водій т/з Nissan Primera, д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, унаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду, схемою місця ДТП, поясненнями свідків, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №347206, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій, в якому зазначається від огляду відмовився, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозаписом долученим до матеріалів справи, та іншими доказами по справі.
З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.
Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. 
Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст.124 КУпАП.
Відповідно до пункту 10.9. ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП необхідна наявність одночасно двох умов: 1) зафіксований належним чином факт керування транспортним засобом; 2) зафіксований належним чином факт перебування водія цього транспортного засобу в стані сп`яніння або його відмови від проходження відповідного огляду.

Щодо доводів апеляційної скарги, а саме, що ОСОБА_2 не керував автомобілем коли сталася ДТП, відповідно відсутні відео записи того, як водій керує авто, або пояснення свідків з цього приводу. Поліцейський лише зазначає на відеозаписі, що їм повідомили що сталась ДТП, суд відхиляє дані доводи апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що прибувши на місце працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що останній скоїв ДТП, зазначивши, що зателефонували свідки події та зазначили, що останній керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та здійснив ДТП. На питання працівника поліції чи вживали алкогольні напої, чи керували транспортним засобом, на що ОСОБА_1 зазначив, що вживав, та здавав назад чи здійснив наїзд на паркан (хронологічний відрізок 16:07:20 – триває далі). 
Працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу DRAGER або в медичному закладі, на що ОСОБА_1 – відмовився (хронологічний відрізок 16:11:00). На відеозаписі вбачається, як свідок події ОСОБА_3 , зазначив, що бачив як водій розвертався на транспортному засобі та поїхав (хронологічний відрізок 16:16:30).
Щодо інших доводів апеляційної суд, відхиляє дані доводи, так як матеріали справи містять докази, які підтверджують вину ОСОБА_1 , а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД 347212, рапортом, з якого вбачається, що водій т/з Nissan Primera, д.н.з.  НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, унаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду, схемою місця ДТП, поясненнями свідків  ОСОБА_3 ,,  ОСОБА_4 , зазначивши, що бачили, як ОСОБА_1  перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння керував т/з Nissan Primera, д.н.з.  НОМЕР_1  та здававши назад здійснив наїзд на паркан мого сусіда ОСОБА_5  в результаті чого пошкодив його (а.с.41-42), протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №347206, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій, в якому зазначається від огляду відмовився, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначається, що від огляду відмовився, крім того ОСОБА_1 в свої поясненнях зазначив, що 30.05.2023 року, вживав алкогольні напої, а саме «горілку», після чого сів за кермо вищевказаного транспортного засобу та здаючи заднім ходом здійснив наїзд на паркан в с. Кам`яні Потоки по вул. Яблуневій буд.10.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», зі змісту якого, сформульованого у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» та «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, ст. 124 КУпАП. 
Відповідно до завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», зі змісту якого, сформульованого у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» та «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності,  апеляційний суд  вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 адвоката Охмака В.І. задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 16 травня 2024 року – задовольнити.
Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Охмаку Валентину Івановичу строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Охмака Валентина Івановича – залишити без задоволення.
Постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 16 травня 2024 року – залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                                 Г.Л. Карпушин