УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №274/2575/14-ц Головуючий у 1-й інст. Хуторна І. Ю. 
Категорія 39 Доповідач Борисюк Р. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року 

       Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді         Борисюка Р.М.,
суддів         Павицької Т.М., Трояновської Г.С.,
з участю секретаря 
судового засідання         Гарбузюк Ю.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі  цивільну справу №274/2575/14-ц за заявою Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02 травня 2024 року, постановлену під головуванням судді Хуторної І.Ю. у м. Бердичеві,

в с т а н о в и в :

У червні 2014 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заочним рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07 липня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 5718,10 грн, в тому числі: борг по кредиту 3809,32 грн, заборгованість по процентах – 1908,78 грн, а також 243,60 грн судового збору.
05 квітня 2024 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до суду із заявою, в якій просило:
- видати дублікат виконавчого листа по справі № 274/2575/14-ц від 07 липня 2014 року, виданий Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості у розмірі 5 718,10 грн і 243,60 грн понесених судових витрат, а також поновити пропущений строк для подання вказаного виконавчого листа.
Заяву мотивували тим, що 29 вересня 2014 року згідно судового рішення був виданий виконавчий лист, який 08 жовтня 2014 року був направлений до Бердичівського відділу ДВС, а 10 жовтня 2014 року підставі вищевказаного виконавчого листа № 274/2575/14-ц було відкрито виконавче провадження ВП №45036805.
Протягом 2018-2022 років ПАТ АБ «Укргазбанк» зверталось до відділу ДВС із письмовими запитами щодо ходу вищевказаного виконавчого провадження.
У серпні 2022 Бердичівський відділ ДВС підтвердив, що у відділі на виконанні перебувало виконавче провадження ВП № 45036805 з примусового виконання виконавчого листа №274/2575/14-ц, у той же час 10 жовтня 2014 року державним виконавцем було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження та виконавчий лист був повернутий рекомендованим листом стягувачу.
Доказів щодо направлення виконавчого листа стягувачу відділ ДВС не надав. На адресу банку ні постанова, ні виконавчий лист не надходили. У зв`язку з чим ПАТ АБ «Укргазбанк» просить заяву задовольнити.
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02 травня 2024 року у задоволенні заяви відмовлено.
У поданій апеляційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк» просить її скасувати та ухвалити нове рішення по суті заявлених вимог.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неповно з`ясуванні та не доведені обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а висновки, викладені в рішенні суду, не відповідають обставинам справи.
ПАТ АБ «Укргазбанк» зазначає, що оскільки виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в сумі 5718,10 грн та 243,60 грн сплаченого судового збору втрачений з вини органу ДВС, то у ПАТ АБ «Укргазбанк», як позивача і стягувача, наявні всі підстави для звернення до Бердичівського міськрайонного суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення до виконання.
Однак місцевим судом неповністю встановлені обставини, що мають значення для справи, у зв`язку з чим були порушені та неправильно застосовані норми матеріального та процесуального законодавства України, що призвело до неправильного вирішення справи.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Згідно частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду.
У судовому засіданні, представник банку ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення, які відповідають їй.
Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи інші учасники в судове засідання не з`явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що відповідає положенням частини 2 статті 372 ЦПК України.
Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, заочним рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07.07.2014 у справі № 274/2575/14-ц за позовом ПАТ АБ "Укргазбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, позовні вимоги задоволені повністю (а.с.7).
Виконавчий лист у вказаній справі виданий Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області 29.09.2014 (а.с.6).
08.10.2014 даний виконавчий лист № 2575/14-ц ПАТ АБ "Укргазбанк" направило на адресу відділу ДВС Бердичівського міськрайонного управління юстиції на виконання (а.с.8).
Відповідно до відповіді Бердичівського ВДВС у Бердичівському районі Житомирської області Центрально -Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 19.08.2022, відділ повідомив, що згідно перевірки бази АСВП на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження ВП № 45036805 з примусового виконання виконавчого листа №274/2575/14-ц, виданого 29.09.2014 Бердичівським міськрайонним судом про стягнення з  ОСОБА_1  на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" заборгованості за кредитним договором у розмірі 5718, 10 грн та 243, 60 грн судового збору, який надійшов до відділу ДВС 10.10.20214.
10.10.2014 державним виконавцем відповідно до пункту 6 частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження"(у редакції, чинній на момент вказаних правовідносин) винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження. Постанову направлено рекомендованим листом на адресу стягувача.
05.01.2018 проведено знищення виконавчих проваджень, завершених у 2014 році, у тому числі і матеріали виконавчого провадження ВП № 45036805 через закінчення строків їх зберігання, що також доводиться копією акта затвердженого начальником Бердичівського ВДВС ГТУЮ у Житомирській області від 05.01.2018 та копією постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 10.10.2014 (а.с.12, 13, 14).

26 вересня 2019 року та 29 березня 2022 року ПАТ АБ "Укргазбанк" на адресу Бердичівського МРВ ДВС були направлені запити щодо надання відомостей про хід виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 274/2575/14-ц виданого 29.09.2014 Бердичівським міськрайонним судом (а.с.9, 10, 11).
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що на момент набрання рішенням законної сили діяли положення Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV від 21.04.1999 (в редакції станом на 06.05.2012), статтею 22 якого було передбачено, що виконавчі документи може бути пред`явлено до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. З наведеного слідує, що як річний, так і трирічний строк пред`явлення виконавчого листа на виконання рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07.07.2014 сплив. Будь-яких обставин щодо поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання заявником не вказано та доказів на підтвердження поважності причин такого пропуску строку до заяви не долучено. Таким чином, вимоги заяви про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання є безпідставними та задоволенню не підлягають. 
Крім того, оскільки судом відмовлено у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання суд відмовив і у задоволенні заяви щодо видачі дубліката виконавчого листа.
Перевіряючи законність оскаржуваної ухвали, колегія суддів враховує наступне.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, на момент виникнення спірних правовідносин та ухвалення рішення судом були врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 22 вказаного Закону в редакції, чинній на момент набрання рішенням законної сили, виконавчий документ може бути пред`явлено до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. 
Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.
Згідно зі статтею 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.
Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Отже, дублікат виконавчого листа може видаватись у випадках втрати його оригіналу в межах строку пред`явлення його до виконання.
Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені статтею 120 ЦПК України.
Згідно зі статтею 127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.
Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі заінтересованої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.
Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.
Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування (постанова Верховного Суду у справі №166/1472/18 від 23.10.2019).
Крім того, відповідно до висновку Верховного Суду зробленого у постанові по справі №2-461/09 від 02.06.2020, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.
У свою чергу, на стягувача, як сторону виконавчого провадження, покладається обов`язок контролю за дотриманням ним строків пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Як вбачається з матеріалів справи заочне рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07.07.2014 у справі № 274/2575/14-ц  набрало законної сили 21.07.2014 (а.с.7 зворот). 
10.10.2014 державним виконавцем відповідно до пункту 6 частини 1 статті 26 ЗУ "Про виконавче провадження"(стара редакція) винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження. Постанову направлено рекомендованим листом на адресу стягувача, а 05.01.2018 проведено знищення виконавчих проваджень, завершених у 2014 році, у тому числі і матеріали виконавчого провадження ВП № 45036805 через закінчення строків їх зберігання.
При зверненні до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання заявник посилався на те, що протягом 2018-2022 років ПАТ АБ «Укргазбанк» зверталось до відділу ДВС із письмовими запитами щодо ходу вищевказаного виконавчого провадження. У серпні 2022 Бердичівський відділ ДВС підтвердив, що у відділі на виконанні перебувало виконавче провадження ВП № 45036805 з примусового виконання виконавчого листа №274/2575/14-ц. На адресу банку ні постанова, ні виконавчий лист не надходили. У зв`язку з чим ПАТ АБ «Укргазбанк» просить заяву задовольнити.
Матеріали справи свідчать про те, що заявник неодноразово звертався до органів державної виконавчої служби із запитами щодо ходу вищевказаного виконавчого провадження, разом з тим колегія суддів звертає увагу на те, що не отримавши відповіді на запит від 26.09.2019, заявник повторно звернувся до виконавчої служби лише через три роки – у березні 2022 року.
Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).
Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, заявником не наведено підстав, за яких він був позбавлений можливості дізнатись про хід виконавчого провадження.
Також матеріали справи не містять доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та такі не були встановлені судом апеляційної інстанції.
Сам по собі факт щодо не направлення виконавчого листа стягувачу та те, що на адресу банку ні постанова, ні виконавчий лист не надходили не свідчить про поважність причин пропуску строку для їх повторного пред`явлення до виконання.
Таким чином, заявником не наведено причин, які є поважними та давали б підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та не надано таких доказів.
Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.
Колегія суддів звертає увагу на те, що дотримання вимог процесуальної форми є важливою гарантією захисту прав та передумовою ухвалення законного й обґрунтованого рішення. Разом з тим надмірний процесуальний формалізм, який не враховує вимог справедливості, добросовісності й розумності, може спотворити завдання цивільного судочинства, спричинивши прийняття очевидно несправедливого рішення.
Формалізм у процесі є позитивним й необхідним явищем, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу, проте надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя, у тому числі виконанню судового рішення та є порушенням» статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року у справі «Перед де Рада Каваніллес проти Іспанії», від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії», від 08 березня 2017 року у справі «ТОВ «Фріда» проти України»).
Слід також зважати на те, що вимога добросовісності є загальною для всіх суб`єктів права, у тому числі для суб`єктів цивільних правовідносин.
Ця вимога ґрунтується на нормах статей 3 та 13 ЦК України, відповідно до яких дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними (пункт «і» статті 3 ЦК). Тобто такі дії мають відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоді довкіллю або культурній спадщині (частина друга статті 13 ЦК України). Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частина третя статті 13 ЦК України).
Зазначені норми цивільного права постають як загальні принципи, які є по суті нормами прямої дії. Наведене узгоджується з правовими висновками викладеними у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 лютого 2024 року у справі №295/434/22 (провадження №61-10948св23).
Пунктом 17.4. розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Аналіз пункту 17.4. розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому виконавчий лист може бути виданий лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Таким чином дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Схожі за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 09 лютого 2022 року у справі №201/4043/19-ц, від 09 лютого 2022 року у справі №757/14604/20-ц, від 06 листопада 2019 року у справі №2-1053/10, від 23 вересня 2020 року у справі №127/2-3538/10.
У постанові від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11 (провадження №14-308цс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі №2-1316/285/11 (провадження №61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі №2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі №643/20898/13-ц, від 23 червня 2021 року у справі №2-162/12.
Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
В даному випадку матеріали справи свідчать про те, що строк для пред`явлення виконавчого листа про видачу дубліката якого просить заявник, закінчився і підстав для його поновлення як судом першої інстанції так і колегією суддів не встановлено, тому відсутні підстави для задоволення заяви.
Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні заяви про визнання причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа поважними, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа.
Враховуючи те, що видача дубліката виконавчого документа є похідною вимогою до вимоги про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, у поновленні якого відмовлено, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для видачі дубліката виконавчого документа стягувачу.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
За таких обставин, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи та є обґрунтованими.
Враховуючи положення статті 375 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02 травня 2024 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                Судді

Повний текст постанови складений: 03 липня 2024 року.