КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  

Апеляційне провадження:                                                        Доповідач - Ратнікова В.М.
33/824/3404/2024
                                      
                                       П О С Т А Н О В А
 
                            І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
        м. Київ                                                                                          Справа № 761/6273/24
 
03 липня 2024 року  Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Ратнікової В.М.
 
при секретарі - Уляницькій М.В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Барбона Павла Олександровича на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від  30 травня 2024 року  в справі про  адміністративне правопорушення   за ч.1 ст.130 КУпАП відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою:  АДРЕСА_1 ,-
 
в с т а н о в и в:
 
Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від  30 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто судовий збір з  ОСОБА_1  на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
 Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 05 червня 2024 року захисник ОСОБА_1 адвокат Барбон Павло Олександрович подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Шевченківського районного суду міста Києва від  30 травня 2024 року  та закрити провадження у справі.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції допущено спрощений підхід до розгляду зазначеної справи, справу розглянуто не об`єктивно, з обвинувальним нахилом, упереджено, з грубим порушенням норм, як матеріального, так і процесуального права, не надано правової оцінки тим доказам, які надано поліцейським, не взято до уваги доводи, пояснення та клопотання сторони захисту, справу розглянуто без особи, яка притягається до відповідальності, внаслідок чого було винесено незаконне рішення.
Зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» - звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук.
Згідно матеріалів справи працівниками поліції не було дотримано вимог ч.2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію», тому апелянт вважає, що всі подальші дії, вимоги працівників поліції є незаконними, а складені ними документи не можуть вважатися належними та допустимими доказами.
Згідно п. 1. 10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Вказує на те, що в даній ситуації ОСОБА_1 не був водієм у розумінні вищевказаного пункту ПДР, оскільки автомобілем він не керував, автомобіль не перебував в русі на початок відеозапису з боді-камер поліцейських.                                                                                          
Докази про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та автомобіль взагалі рухався в справі відсутні, а тому і відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Звертає увагу суду на те, що статтею 35 Закону України «Про національну поліцію» визначено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби.
Відповідно до ч.3  вказаної статті, поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.
В даному випадку автомобіль ОСОБА_1 працівниками поліції не зупинявся, підтверджень того, що зупинка автомобіля була з підстав визначених в ст.35 ЗУ «Про національну поліцію» в справі відсутні.
На думку апелянта, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення Правил дорожнього руху, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.
Такі висновки повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі №686711314/17.
Зазначає, що вказані в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, які нібито були виявлені у гр. ОСОБА_1 , ніяким чином працівниками поліції виявлено та перевірено не було, матеріали відеозапису цього не містять, а тому підстав пропонувати пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у працівників поліції не було.
Вказує на те, що в порушення п.п. 5, 9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, інспектор поліції не роз`яснив   ОСОБА_1   його права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, про що робиться відмітка у протоколі.
Відповідно до ст. 266 КУпАП в імперативній формі передбачено правило поведінки працівників патрульної поліції у випадку, якщо у них є підстави вважати, що водії транспортних засобів перебувають у стані алкогольного (наркотичного чи іншого сп`яніння), а саме такі водії підлягають обов`язковому відстороненню від керування цими транспортними засобами.
В свою чергу працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що є порушенням процедури проведення огляду водія на стан сп`яніння та оформлення його результатів.
         В судове засідання апеляційного суду  ОСОБА_1   та його захисник  Барбон Павло Олександрович не з?явились, про день та час  розгляду справи  апеляційним судом повідомлені, причину неявки суду не повідомили, а тому суд вважає можливим розгляд справи у їх відсутності. 
          Представник Київської міської прокуратури  в судове засідання  також не з'явився, про день та час розгляду справи  прокуратура судом повідомлена, участь свого представника в судовому засіданні не забезпечила, а тому суд вважає можливим розгляд справи  у відсутності представника   прокуратури.
Заслухавши доповідь судді  Ратнікової В.М.,  перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Визнаючи  ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави,  з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції  посилався на те, що дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №721369, дані тесту приладу «Драгер» від 20.01.2024 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, постанову серї ЕНА № 1275546, оглянувши долучений до матеріалів справи відеозапис на СD-диску, суд дійшов висновку про доведеність вини  ОСОБА_1  у вчиненні зазначених вище дій в повному обсязі зібраними по справі доказами у їх сукупності.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 68 Конституції України  кожен зобов`язаний неухильно додержуватися  Конституції України  та законів України, не посягати  на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:
- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;
- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Згідно вимог  пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху,  водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року               № 1452/735.
Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції  у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті  266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами,   огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Тобто, встановлений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, за наявністю ознак, передбачає певний алгоритм дій, який визначений ст.266 КУпАП та Інструкцією, при цьому медичний огляд проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, а огляд на місці - поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.
У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
 Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №721369, складеного поліцейським роти № 7, взводу № 3, полку № 1УПП у м. Києві ЗОП В1 ДПП сержантом поліції Уваровою Анною Олексіївною,  20 січня 2024 року, о 06 год.02 хв., в м. Києві по вул. Стеценка, 1 а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes Bens C 200», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп'яніння, зі згоди водія його огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Drager» Alcotest 7510 прилад ARMF-0302, результат 1, 88 %. Своїми діями водій порушив вимоги п. 2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до чеку тестування на  алкоголь, результат тестування   ОСОБА_1 ,. ІНФОРМАЦІЯ_2 ,  на приладі  «Drager Alcotest 7510» - 1,88 %.
Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд було проведено у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння:  запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Результат проби- позитивний, 1, 88%. З результатами ОСОБА_1 згоден, про що свідчить його власноручний підпис у акті огляду.
Із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1275546 вбачається, що водій - ОСОБА_1 20 січня 2024 року в м. Києві по  вул. Стеценка, 1а,  керуючи транспортним засобом проїхав перехрестя на заборонений «червоний» сигнал світлофора, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.
          З дослідженого  апеляційним судом  відеозапису події  з боді камери поліцейського вбачається що, підійшовши до водія, працівник поліції представилася. На запитання працівника поліції, звідки їдете, водій відповів, що з дому (зафіксований час на відео 06:00:48).На запитання працівника поліції, чи вживали алкогольні напої, водій відповів що так, дві години назад, вживав віскі ( зафіксований час на відео 06:02:11).
        Працівник поліції зазначила що у водія наявні ознаки алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, не чітка мова та не стійка хода. Водій ОСОБА_1 зазначив, що в нього стійка хода, щодо інших ознак заперечень не висловлював.  (зафіксований час на відео 06:02:55).
        На пропозицію працівника поліції,  чи пройде водій ОСОБА_1 огляд на стан сп'яніння на місці зупинки, чи в медичному закладі, останній відповів що на місці зупинки  погоджується (зафіксований час на відео 06:03:36).
            В подальшому працівник поліції оголосила, що водієм ОСОБА_1 було порушено ПДР, а саме: проїзд на червоне світло світлофора, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП. Та вказала, що відповідальність за вказане порушення штраф у розмірі 510 грн. Водію було роз'яснено його права (зафіксований час на відео 06:05:00-06:06:40). В подальшому працівник поліції вручила водію копію постанови.
          Водій пройшов огляд на стан алкогольного сп?яніння за допомогою приладу Драгер, результат тестування-1, 88 проміле( зафіксований час на відео 06:18:10).Працівником поліції було повідомлено,  що відносно водія буде складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.
         Працівник поліції повторно роз'яснює водію його права(зафіксований час на відео 06:18:29).
           Після складання протоколу про адміністративне правопорушення, зміст даного протоколу було оголошено водію ОСОБА_1 , видано його копію, та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом ( зафіксований час на відео 06:47:17-06:57:00).
Аналізуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення   ОСОБА_1 п. 2.9А  ПДР України та  про наявність  підстав для  притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду справи.
Доводи апеляційної скарги про те, що  судом першої інстанції допущено спрощений підхід до розгляду зазначеної справи, справу розглянуто не об`єктивно, з обвинувальним нахилом, упереджено, з грубим порушенням норм, як матеріального, так і процесуального права, не надано правової оцінки тим доказам, які надано поліцейським, не взято до уваги доводи, пояснення та клопотання сторони захисту, справу розглянуто без особи, яка притягається до відповідальності, внаслідок чого було винесено незаконне рішення, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки, відповідно до  матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом першої інстанції належним чином були досліджені всі докази, що містяться в матеріалах справи, та вказано, що дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №721369, дані тесту приладу «Драгер» від 20.01.2024 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, постанову серї ЕНА № 1275546, оглянувши долучений до матеріалів справи відеозапис на СD-диску, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1  у вчиненні зазначених вище дій в повному обсязі зібраними по справі доказами, у їх сукупності.
  Отже, висновок судді місцевого суду щодо винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого  ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим та базується на сукупності доказів, досліджених судом першої інстанції і перевірених в ході апеляційного перегляду справи.
Доводи апеляційної скарги  про розгляд справи судом першої інстанції  за відсутності особи, яка притягається до адміністративної  відповідальності,   у даному випадку не є підставою для скасування правильного по суті   судового рішення у даній справі,  так  як  свої доводи та міркування  ОСОБА_1 викладені у поданій ним апеляційній скарзі, яка була прийнята та розглянута судом апеляційної інстанції. З матеріалів справи вбачається, що  ОСОБА_1 та його захисник  Барбон П.О. повідомлялись  судом першої інстанції про розгляд справи   06.05.2024 року, о 10-00 год.,16.05.2024 року,  о 09-00 год. та 30.05.2024 року , о 08-00 год. SMS повідомленнями на вказані ними телефони у додатку Viber.  Причини своєї неявки та доказів їх поважності суду не надали. 
Доводи апеляційної скарги захисника  про те, що докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та автомобіль взагалі рухався в справі відсутні, а тому і відсутній в його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції відхиляє з огляду на те, що вказане спростовується матеріалами справи.
 З дослідженого в судовому засіданні відеозапису події  з боді камери поліцейського вбачається, що на запитання працівника поліції звідки їдете, водій - ОСОБА_1 відповів, що з дому (зафіксований час на відео 06:00:48). Будь-яких заперечень щодо того, що він- ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу не висловлював, таких заперечень не містять і матеріали справи.
Окрім того, із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1275546 вбачається, що водій - ОСОБА_1 20 січня 2024 року о 05:59 в м. Києві вул. Стеценка, 1а, керуючи транспортним засобом проїхав перехрестя на заборонений «червоний» сигнал світлофора, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Зміст вказаної постанови було оголошено водію та було видано її копію. Матеріали справи не містять доказів оскарження даної постанови.
Отже, факт керування  ОСОБА_1 20 січня 2024 року, о 06 год.02 хв., в                      м. Києві по вул. Стеценка, 1 а транспортним засобом «Mercedes Bens C 200», державний номерний знак НОМЕР_1 , підтверджується належними та допустимими доказами, що містяться в матеріалах справи, та були досліджені судом.
Посилання апелянта на те, що із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення Правил дорожнього руху, які б були підставою  для зупинки транспортного засобу працівником поліції, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, суд апеляційної інстанції відхиляє з огляду на те, що як вже було зазначено вище,  в матеріалах справи наявна постанова серії ЕНА № 1275546 з якої вбачається, що водій - ОСОБА_1 20 січня 2024 року о 05:59 в м. Києві вул. Стеценка, 1а керуючи транспортним засобом проїхав перехрестя на заборонений «червоний» сигнал світлофора, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, що і було підставою для зупинки вказаного транспортного засобу .
Окрім того, причину зупинки було роз'яснено водію коли працівник поліції оголошувала зміст постанови серії ЕНА № 1275546, що підтверджується дослідженим в судовому засіданні відеозаписом події  з боді камери поліцейського. Будь-яких заперечень водій ОСОБА_1 не висловлював.
Доводи апеляційної скарги про те, що вказані в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, які  були виявлені у гр. ОСОБА_1 , ніяким чином працівниками поліції виявлено та перевірено не було, матеріали відеозапису цього не містять, а тому підстав пропонувати пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у працівників поліції не було, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки вони спростовується матеріалами справи, а саме- відеозаписом події з боді камери працівника поліції.
          Як вбачається із відеозапису із боді камери працівника поліції, на запитання працівника поліції, чи вживали алкогольні напої, водій відповів. що так, дві години назад, вживав віскі ( зафіксований час на відео 06:02:11). Працівник поліції зазначила, що у водія наявні ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, не чітка мова та не стійка хода. Водій ОСОБА_1 зазначив, що в нього стійка хода, щодо інших ознак заперечень не висловлював.  (зафіксований час на відео 06:02:55).
Посилання апелянта на те що, в порушення п.п. 5, 9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, інспектор поліції не роз`яснив   ОСОБА_1 права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, про що робиться відмітка у протоколі, суд апеляційної інстанції відхиляє як безпідставні та такі, що спростовуються матеріалами справи. Як вбачається із відеозапису з нагрудної боді камери працівника поліції, працівник поліції двічі роз'яснила водію його права(зафіксований час на відео, 06:06:00 та  06:18:29).
         Всі інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на  ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи не спростовують встановлених обставин справи , а також того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для  скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження в справі у  зв`язку  з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушенння і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Барбона Павла Олесандровича.
 Керуючись  ст. 294 КУпАП,  апеляційний  суд, -
 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Барбона Павла Олесандровича залишити без задоволення.
Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 30 травня 2024 року   залишити без змін.
Постанова   апеляційного суду  набирає законної сили  негайно після її  винесення, є остаточною  й оскарженню не підлягає.  
 
Суддя: