Справа № 148/2242/23 
Провадження № 33/801/559/2024
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Саламаха О. В.
Доповідач: Міхасішин І. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року                                                                     м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішина І.В.,
за участю: захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 – адвоката Дунаєва Івана Борисовича,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  на постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 06 березня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив :

Постановою Тульчинського районного суду Вінницької області від 06 березня 2024 рокувизнано ОСОБА_1 , винним у  вчиненні адміністративного  правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. 
Стягнуто з  ОСОБА_1 , на користь держави суму судового збору 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Судове рішення мотивовано тим, що  ОСОБА_1 19.10.2023 о 17:33 год. по вул. Пляжна, м. Ладижин, Вінницька область, керував автомобілем «ВАЗ 210700-20» державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Драгер», результат 2,19 % проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 06 березня 2024 рокупро адміністративне правопорушення щодо нього скасувати та закрити кримінальне провадження по справі. 
З рішенням районного суду не погоджується, так як вважає, що останнє є необґрунтованим та помилковим. 
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, зазначив, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення немає жодного доказу вчинення ним дій, зазначених в протоколі.
Також в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що постанова суду була постановлена у його відсутність, тому він не був повідомлений про результат розгляду, копія постанови йому не направлялась, його захисником неодноразово були подані апеляційні скарги, які були повернуті останньому, в зв`язку з тим, що договір про надання правничої допомоги був укладений з його дружиною а не з ОСОБА_1 , також зазначив та надав докази, що він на даний час перебуває в лавах ЗСУ і тому не міг сам укласти договір з адвокатом, коли приїхав у відпустку одразу самостійно подав апеляційну скаргу, а тому просить поновити йому строк на її оскарження. 
Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.  
Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Тульчинського районного суду Вінницької області від 06 березня 2024 року, апеляційний суд виходить з того що цей строк пропущено ОСОБА_1 з поважних причин та підлягає поновленню, оскільки справа про адміністративне правопорушення розглядалася без його участі.
Таким чином, ОСОБА_1 доведено наявність об`єктивних причин, які перешкоджали зверненню з апеляційною скаргою у встановлений законом строк. 
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з положеннями ст.ст.245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.
Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Судом першої інстанції в порушення вищезазначених вимог не вжито належних заходів, спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.
Як убачається з матеріалів справи встановлено, що  ОСОБА_1 19.10.2023 о 17:33 год. по вул. Пляжна, м. Ладижин, Вінницька область, керував автомобілем «ВАЗ 210700-20» державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Драгер», результат 2,19 % проміле.
На вимогу поліцейських пройти обстеження на стан алкогольного сп`яніння, він погодився. Однак,  відсутні докази, що  саме ОСОБА_1  керував транспортним засобом ВАЗ 210700-20» державний номерний знак НОМЕР_1 .
За правилами частин 1 і 2 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).
У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.
При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.
В силу ч. 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, апеляційний суд приходить до висновку, що факти ,викладені в протоколі ,зокрема, щодо вчинення правопорушення не підтверджуються жодними достовірними доказами, а відтак, протокол не може являтись доказом у ОСОБА_1 наявності події і складу адмінправопорушення за ст.130 КУпАП.
Таким чином, з урахуванням доводів викладених в апеляційній скарзі та відсутністю можливості перевірити відео запис з нагрудної камери поліцейського, на неодноразові запити Вінницького апеляційного суду з проханням надати відео запис з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано подію, яка мала місце при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 181728 від 19 жовтня 2023 року відносно  ОСОБА_1 ,на адресу суду не надійшов, а наявний в справі диск з відеозаписом пошкоджений та не відображається, апеляційний суд прийшов до висновку, що під час складання адміністративних матеріалів поліцейськими порушено порядок виявлення правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене, вважаю, що постанова судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 06 березня 2024 рокупідлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 294 КУпАП,-

постановив:

Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  строк на апеляційне оскарження постанови Тульчинського районного  суду Вінницької областівід 06 березня 2024 року.
Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  задовольнити.
Постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 06 березня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Міхасішин