ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року	                        Львів	Справа № 140/5748/24 пров. № А/857/14328/24 	

 
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді :                                                  Кухтея Р.В.,
суддів :                                                                      Ільчишин Н.В., Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю “Імперія Азарту” про ухвалення додаткового судового рішення за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “Імперія Азарту” на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 року (ухвалене головуючою-суддею Димарчук Т.М., час ухвалення рішення 15 год 10 хв у м. Луцьку, повний текст судового рішення складено 31 травня 2024 року) у справі за заявою Головного управління ДПС у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю “Імперія Азарту” про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна,

                                                 в с т а н о в и в :

У травні 2024 Головне управління ДПС у Волинській області (далі – ГУ ДПС, контролюючий орган, заявник) звернулося в суд із заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю “Імперія Азарту” (далі - ТзОВ “Імперія Азарту”, Товариство, відповідач), в якій просило підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 31.05.2024 заяву ГУ ДПС було задоволено повністю.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.06.2024 апеляційну скаргу апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Імперія Азарту”  задоволено. Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 року по справі №140/5748/24 скасовано та прийнято постанову, якою у задоволенні заяви ГУ ДПС про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна відмовлено повністю.
На адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшла заява представника Товариства Куракіна Ю.В. про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат, а саме : стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС на користь Товариства сплачений судовий збір в розмірі 4542 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 21000 грн.
ГУ ДПС подано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому просить відмовити в задоволенні такої заяви.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та розглянувши подану заяву, колегія суддів приходить до висновку, що таку слід задовольнити частково, виходячи з наступного.
Відповідно до п.3 ч.1, ч.2 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Згідно ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Як видно з матеріалів справи, ТзОВ “Імперія Азарту” при поданні апеляційної скарги сплатило судовий збір у розмірі 4542,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №0175110005 від 03.06.2024.
Враховуючи вищевказане та з огляду на задоволення апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань позивача понесені відповідачем судові витрати за подання апеляційної скарги в розмірі 4542,00 грн.
Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно п.1 ч.3 ст.132 КАС України, до витрат, пов`язаних із розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 КАС України).
Склад та обсяг судових витрат визначено у частині третій статті 134 КАС України, згідно з якою для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина третя статті 134 КАС України).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст.134 КАС України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст.134 КАС України).
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.134 КАС України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст.134 КАС України).
Аналіз приведених вище положень процесуального законодавства дає підстави для висновку, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Отже, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації, понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу при апеляційному розгляді справи заявник долучив договір про надання правової допомоги №1/311-10 від 31.10.2023, додаткову угоду №1 до договору, акт прийому передачі послуг за договором про надання правової допомоги №1/31-10 від 31.10.2023, звіт короткого опису наданих правових послуг адвокатом Куракіним Ю.В.
Згідно короткого опису виконаних робіт, адвокатом Куракіним Ю.В. з 30.05.2024 по 21.06.2024 було виконано наступне : у суді першої інстанції : отримання та аналіз заяви контролюючого органу про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків та додатку, аналіз матеріалів перевірок, написання та  складання адвокатом заперечення, формування додатків до заперечення, подання заперечень представником. Отримання та аналіз оспорюваного рішення. У суді апеляційної інстанції: написання апеляційної скарги та клопотання про зупинення виконання рішення суду, аналіз постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.06.2024, консультування клієнта щодо виконання даного рішення про скасування арешту майна та відновлення господарської діяльності Товариства.
Слід зазначити, послуги щодо аналізу документів щодо оспорюваного рішення, написання апеляційної скарги охоплюється загальною діяльністю адвоката та мають на меті подання їх до суду.
Також слід зазначити, що дана справа є незначної складності і не потребує значних витрат зусиль та часу для формування правової позиції, у Єдиному державному реєстрі судових рішень наявні аналогічних в даній категорії справ рішення.
Враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 02.07.2020 по справі №362/3912/18, від 30.09.2020 по справі №201/14495/16-ц.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України “Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини”, суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі – ЄСПЛ) як джерела права.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі “East/WestAllianceLimited” проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні ЄСПЛ у справі “Лавентс проти Латвії” від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У рішеннях від 26.02.2015 у справі “Баришевський проти України” (Заява №71660/11), пункті 80 рішення у справі “Двойних проти України” (Заява №72277/01), пункті 88 рішення у справі “Меріт проти України” (заява №66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Вказане узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 27.06.2018 по справі №826/1216/16, а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.09.2019 по справах №810/3806/18, №810/2816/18, №810/3806/18.
Системний аналіз приведених вище норм дає підстави для висновку, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених представником Товариства витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи, враховуючи зміст та обсяг наданих послуг, колегія суддів вважає, що розмір витрат, понесених на професійну правничу допомогу відповідачем, не є належним чином обґрунтованим у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку відповідач просить стягнути з позивача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України.
Таким чином, заявлені представником Товариства до відшкодування 21000 грн витрат на правничу допомогу є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з ГУ ДПС становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу таких витрат.
Відтак, з огляду на нескладність справи, обсяг наданих послуг, враховуючи заперечення ГУ ДПС, колегія суддів, виходячи з критерію співрозмірності, дійшла висновку, що розмір витрат на правничу допомогу, який слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС на користь Товариства повинен становити 4000 грн, а решта витрат на вказану допомогу повинен понести відповідач.

Керуючись ст.ст.132, 134, 139, 143, 252, 321, 325, 328 КАС України, суд,

                                              п о с т а н о в и в:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю “Імперія Азарту” про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області (код ЄДРПОУ - 44106679) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Імперія Азарту” (код ЄДРПОУ - 43473708) 4542 (чотири тисячі п`ятсот сорок дві) гривні 00 копійок понесених судових витрат у вигляді судового збору за подання апеляційної скарги та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Р. В. Кухтей 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	С. М. Шевчук