УХВАЛА

09 вересня 2024 року
м. Київ

справа №520/16033/24
адміністративне провадження №К/990/34030/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стеценка С.Г.,
суддів: Рибачука А.І., Тацій Л.В., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2024 та від 16.07.2024 у справі №520/16033/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області, в якому просив суд:
- визнати дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області протиправними та скасувати "Рішення";
- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області поновити ОСОБА_1 надання права на отримання пільги на оплату житлово-комунальних послуг з моменту їх скасування відповідачем по своєму "Рішенню" з 01.01.2024.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2024 клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору залишено без задоволення.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху. Надано термін для усунення недоліків, десять календарних днів з дня отримання копії ухвали, шляхом надання до суду оригіналу квитанції про сплату судового збору в сумі 1211, 20 грн. та копію позовної заяви з додатками для відповідача.
Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_1 оскаржив його у апеляційному порядку.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2024 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2024 про залишення без задоволення клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору у справі № 520/16033/24.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2024 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2024      про залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 у справі № 520/16033/24.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу внаслідок не усунення недоліків апеляційної скарги.
На поштову адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій скаржник просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанції у справі №520/16033/24 як такі, що перешкоджають провадженню у справі.
Ухвалою Верховного Суду від 05.09.2024 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2024, від 11.06.2024, від 29.07.2024 у справі №520/16033/24.
Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.
Відповідно до частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до касаційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору, якщо касаційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.
Всупереч зазначеної вище законодавчої норми позивачем не додано до касаційної скарги документ про сплату судового збору у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI.
Згідно із ч.1 ст.4 Закону України     Про судовий збір     судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Підпунктом 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду) за подання касаційної скарги на ухвалу суду сплачується судовий збір у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» станом на 01 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028,00 грн.
З касаційної скарги вбачається, що скаржником оскаржується дві ухвали.
Таким чином, розмір судового збору за подання касаційної скарги у даній справі становить 6056,00 грн. (3028,00 грн. х 2).
За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки заявником касаційної скарги не надано доказів сплати судового збору, то касаційну скаргу слід залишити без руху та встановити скаржнику строк для усунення її недоліку шляхом направлення до суду документа про сплату судового збору в сумі 6056, 00 грн.
Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору в гривнях: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102; найменування податку, збору, платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055); призначення платежу: *;101; __________ (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відповідну відмітку у паспорті); судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Стосовно викладеного скаржником клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтоване посиланням на те, що скаржник захищає своє соціальне права, а тому звільнений від сплати судового збору.
Перевіривши вказані доводи та підстави щодо звільнення від сплати судового збору скаржника за подання касаційної скарги, колегія суддів вважає, що наведені обставини скаржником належним чином не підтверджені, а тому відсутні підстави щодо його задоволення.
Так, відповідно до ст. 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Приписи ст. 8 Закону України «Про судовий збір», встановлюють, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Отже, положення частини першої статті 133 КАС України як загальної норми, що регулює питання звільнення від сплати судового збору, деталізовані нормами спеціального закону - статтями 5 та 8 Закону України «Про судовий збір», що свідчить про необхідність при застосуванні положень статті 133 КАС та вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору осіб, не зазначених у статті 5 Закону України «Про судовий збір», застосовувати критерії, визначені статтею 8 цього Закону.
Суд наголошує, що частина 1 статті 133 КАС визначає право суду на звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору виходячи із майнового стану сторони, водночас стаття 8 Закону України «Про судовий збір» конкретизує порядок, умови такого звільнення та коло осіб, які можуть бути звільнені від сплати судового збору.
Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 940/2276/18.
Як видно з матеріалів справи скаржник звернувся до суду із позовом про захист своїх соціальних прав, що відповідає вимогам ст. 8 ЗУ «Про судовий збір».
Водночас, до матеріалів апеляційної скарги скаржником не надано будь-яких доказів того, що він перебуває у скрутному матеріальному становищі, не надає суду відомостей щодо розміру доходу чи його відсутності, відтак суд позбавлений можливості оцінити матеріальне становище позивача для умов задоволення клопотання про звільнення її від сплати судового збору.
За таких обставин суд приходить до висновку, що клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.
Окрім того відповідно до частин першої, другої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Згідно з частиною третьою статті 329 КАС України строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень та матеріалів касаційної скарги, оскаржувані ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2024 постановлені та оприлюднені 16.07.2024. Відтак, останнім днем на подачу касаційної скарги було 15.08.2024.
Касаційна скарга подана засобами поштового зв`язку 22.08.2024, тобто поза межами встановленого законом строку на касаційне оскарження.
Заявник до касаційної скарги подав клопотання про поновлення строків на подання касаційної скарги на ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2024, в якому просить визнати поважними причини пропуску процесуального строку та поновити його на підставі статті 329 КАС України, зазначаючи, що касаційна скарга була подана вчасно, так як ухвали апеляційного суду отримано 23.07.2024, та в межах строку 22.08.2024 подано касаційну скаргу, тому наявні підстави для поновлення процесуального строку на оскарження ухвал Другого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2024.
Надаючи оцінку зазначеному вище клопотанню ОСОБА_1 про поновлення строків на подання касаційної скарги Верховний Суд звертає увагу на те, що з Єдиного державного реєстру судових рішень та матеріалів касаційної скарги, ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2024, оприлюднені 16.07.2024.  Доказів підтвердження отримання копій даних ухвал 23.07.2024 не надано, також не надано підтвердження причин пропуску строку на звернення.
У зв`язку із зазначеним вище, суд касаційної інстанції не приймає до уваги зазначені вище посилання скаржника щодо обґрунтування клопотання про поновлення строків на касаційне оскарження, так як останні є неналежним чином не обґрунтованими, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає залишенню без руху з метою надання можливості відповідачу обґрунтувати підстави для поновлення строку на касаційне оскарження.
Так, відповідно до частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених      статтею 329      цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків.
Окрім того відповідно до частини другої статті 330 КАС України, якою визначені вимоги до форми і змісту касаційної скарги, у касаційній скарзі зазначається, зокрема: підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав) (пункт 4).
Згідно із частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі ж подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України заявник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.
У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо неналежного дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає порушення норм процесуального права чи неправильне застосування процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Варто зазначити, що відповідно до приписів статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
Таким чином, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Проте, обґрунтовуючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, скаржник не зазначив про наявність передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України підстав щодо неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права.
Верховний Суд зауважує, що за приписами п. 1 ч. 2 ст. 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.
Інші наведені скаржником доводи стосуються здебільшого оцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, а тому посилання скаржників в цій частині не узгоджуються з підставами касаційного оскарження судових рішень - пунктами 1-4 частини четвертої статті 328 КАС України.
Верховний Суд звертає увагу, що на стадії відкриття касаційного провадження касаційний суд не перевіряє законність і обґрунтованість судових рішень, а перевіряє касаційну скаргу на предмет дотримання особою, яка її подає, вимог щодо форми і змісту касаційної скарги, а також дотримання строків реалізації права на касаційне оскарження.
З урахуванням вищевикладеного, скаржнику слід зазначити підстави касаційного оскарження, з урахуванням предмету спору, зазначивши більш детальні обґрунтування підстав касаційного оскарження, передбачених частиною четвертою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України у системному взаємозв`язку із частиною четвертою цієї статті.
Згідно з частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху та встановити десятиденний строк для усунення її недоліків з дня вручення копії цієї ухвали шляхом надання до касаційного суду документа про сплату судового збору у визначеному Судом розмірі, заяви про поновлення строку на касаційне оскарження, а також уточненої касаційної скарги, в якій необхідно зазначити належні підстави оскарження судового рішення в цій справі (з урахуванням вимог частини четвертої та п`ятої статті 328 КАС.
Керуючись статтями 169, 330, 332, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд 
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвал Другого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2024, від 16.07.2024 у справі №520/16033/24.
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2024 та від 16.07.2024 у справі №520/16033/24.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2024 та від 16.07.2024 у справі №520/16033/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії- залишити без руху.
Установити скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до Суду документа про сплату судового збору у визначеному Судом розмірі, заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та уточненої касаційної скарги.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, зокрема, якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані Судом неповажними або відсутністю заяви про поновлення цього строку, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
У разі невиконання вимог ухвали в установлений судом строк в іншій частині, касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.
Надіслати копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не оскаржується.

Судді                                                                                          С.Г. Стеценко
                                                                                          А.І. Рибачук
                                                                                          Л.В. Тацій