ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року 
м. Київ

cправа №  914/135/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кондратової І.Д. - головуючої, суддів -   Губенко Н.М., Кролевець О.А.

за участю секретаря судового засідання - Омельчук А.В.,

за участю представників учасників справи: 
позивача - Чередніченко М.М. (адвокат),

відповідача  - Трофимчук О.В. (адвокат),

розглянув у  відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Axis Industries»

на ухвалу Господарського суду Львівської області 
(суддя - Кітаєва С.Б.)
від 10.04.2024 

та постанову Західного апеляційного господарського суду 
(головуючий - Скрипчук О.С., судді - Кравчук Н.М., Матущак О.І.)
від 26.06.2024  

у справі за позовом Закритого акціонерного товариства «Axis Industries»
до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго»
про визнання укладеними додаткових угод до контрактної угоди № LDHP-A.3 від 27.07.2017.

Короткий зміст позовних вимог 

1. У січні 2024 року Закрите акціонерне товариство «Axis Industries» (далі - позивач, Товариство, скаржник) звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» (далі - Підприємство, відповідач) про визнання укладеними додаткових угод до контрактної угоди №LDHP-A.3 від 27.07.2017.
2. Підставою звернення з позовом до суду стало нанесення позивачу збитків, які виникли по причині зміни відповідачем проектних рішень в процесі виконання  контрактної угоди, а також по причині ненадання Товариству можливості протягом півтора року приступити до виконання робіт з вини відповідача, що вплинуло на вартість робіт та послуг, які оплачував позивач в процесі виконання договору.
3. Відповідач,  у свою чергу, у поданому відзиві, з посиланням на пункт 1 частини першої статті 20, частину п`яту статті 29, 366, пункт 1 частини першої статті 175  Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України),  а також приписи статей 75, 77  Закону України «Про міжнародне приватне право»  та умови укладеної контрактної угоди, вказував на те, що даний спір не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, оскільки сторони у контрактній угоді визначили, що вирішення всіх спорів здійснюється Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України, тобто, контрактна угода містить арбітражне застереження.
Крім того, 20.03.2024 представник відповідача у підготовчому засіданні просив залишити без розгляду позовну заяву, на підставі пункту 7 частини першої статті 226 ГПК України. 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
4. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.04.2024, яка залишена без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 26.06.2024, позов залишено без розгляду на підставі пункту 7 частини першої статті 226 ГПК України.
5. Суд першої інстанції, з яким також погодився й апеляційний господарський суд,  виходив з того, що сторонами спору укладено арбітражне застереження, яке є дійсним та не втратило чинності, щодо якого не встановлено неможливості його виконання, тому за наявності арбітражного застереження в контрактній угоді, суд застосовує принцип імунітету та автономії арбітражної угоди, у зв`язку з чим не вбачає підстав для визнання арбітражного застереження таким, що не може бути виконане.   Враховуючи наведене, а також те  що  відповідач не пізніше розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви по суті спору, подав заперечення проти вирішення цього спору в господарському суді, суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу. Позиція інших учасників справи
6. 05.07.2024 позивач надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу через систему «Електронний суд», в якій просить ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції скасувати та передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
7. В обґрунтування касаційної скарги скаржник посилається на порушення судами норми пункту 7 частини першої статті 226 ГПК України, оскільки вважає, що відповідачем до подання відзиву не були подані заперечення проти вирішення спору в господарському суді. Вважає, що відповідач повинен був подати свої заперечення проти вирішення спору в господарському суді саме перед поданням відзиву на позовну заяву. Крім того вважає, що МКАС не наділений повноваженнями розглядати таку категорію спорів як визнання укладеними додаткових угод до контрактної угоди.
8. У відзиві на касаційну скаргу Підприємство просить її залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції - без змін.
Відповідач у відзиві вказує, що підписавши контрактну угоду, в якій міститься арбітражне застереження, сторони фактично погодилися з передбаченим у ньому порядком вирішення спорів, що свідчить про вільне волевиявлення сторін щодо передачі спорів саме Міжнародному комерційному арбітражному суду при Торгово-промисловій палаті України. При цьому, арбітражне застереження є дійсним, не втратило чинності та до нього не встановлено неможливості його виконання. 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосоване законодавство
9. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, спір у даній справі  зумовлений виконанням контрактної угоди. У той же час, суди встановили, що у контрактній угоді міститься арбітражне застереження по врегулюванню спорів, а саме, що остаточне врегулювання спорів здійснюється Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України (п.6.2.6(і) Спеціальних умов Контракту), які мають пріоритетність застосування між контрактними документами, що врегульовано пунктом 1.2 контрактної угоди.
10. У пункті 7 частини 1 статті 226 ГПК України зазначено, що суд залишає позов без розгляду, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана. 
11. Згідно з частиною 6 статті 4 ГПК України угода сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (міжнародного комерційного арбітражу) допускається. До міжнародного комерційного арбітражу за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що відповідає вимогам, визначеним законодавством України про міжнародний комерційний арбітраж, крім випадків, визначених законом. До третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.
12. За змістом частин 1, 3 статті 22 ГПК України спір, який відноситься до юрисдикції господарського суду, може бути переданий сторонами на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу. Будь-які неточності в тексті угоди про передачу спору на вирішення до третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу та (або) сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності повинні тлумачитися судом на користь її дійсності, чинності та виконуваності.
13. Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.08.2018 у справі № 906/493/16, у разі наявності арбітражної угоди між сторонами спору та поданого стороною відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України клопотання про припинення провадження, господарський суд може продовжити розгляд справи за умови встановлення в передбаченому законом порядку недійсності, втрати чинності або неможливості виконання вказаної угоди не пізніше початку розгляду справи по суті; господарський суд має тлумачити будь-які неточності в тексті арбітражної угоди та розглядати сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності на користь її дійсності, чинності та виконуваності, забезпечуючи принцип автономності арбітражної угоди; суд може визнати угоду такою, що не може бути виконана, внаслідок істотної помилки сторін у назві арбітражу, до якого передається спір (відсилання до неіснуючої арбітражної установи), за умови відсутності в арбітражній угоді вказівки на місце проведення арбітражу чи будь-яких інших положень, які б дозволяли встановити дійсні наміри сторін щодо обрання певної арбітражної установи чи регламенту, за яким має відбуватися арбітражний розгляд. У разі невизначеності арбітражної установи сторона арбітражної угоди не має обов`язку перед зверненням до компетентного державного суду звертатися до однієї чи декількох арбітражних установ для того, щоб вони вирішили питання щодо своєї компетенції стосовно цього спору. 
Під час вирішення питання залишення позову без розгляду з підстав, передбачених пунктом 7 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має встановити наявність сукупності таких умов: існування арбітражної угоди, за якою позов у питанні, що порушено у державному суді, належить до компетенції Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України; від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді; встановлення судом prima facie дійсності, чинності та виконуваності арбітражної угоди.
14. У справі, що розглядається, суди встановили наявність в укладеній сторонами контрактній угоді арбітражного застереження по врегулюванню спорів саме  Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України (п.6.2.6(і) Спеціальних умов Контракту), тобто, згідно із застереженням сторони погодили, що усі спори розбіжності чи вимоги, які виникають із контрактної угоди підлягають вирішенню зазначеним арбітражним судом.  
15. Крім того судами встановлено, що ухвалою Господарського суду Львівської області від 22.01.2024 судом прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 15.02.2024.
16. 15.02.2024 через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 14.02.2024, в якому останній, зокрема, з посиланням на пункт 1 частини першої статті 20, частину п`яту статті 29, 366, пункт 1 частини першої статті 175  Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України),  а також приписи статей 75, 77  Закону України «Про міжнародне приватне право»  та умови укладеної контрактної угоди, вказував на те, що даний спір не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, оскільки сторони у контрактній угоді визначили, що вирішення всіх спорів здійснюється Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України. Крім того просив суд поновити строк на подання відзиву на позовну заяву, а також просив суд продовжити  строк  підготовчого провадження для можливості надати додаткові докази.
17. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 15.02.2024 постановлено: поновити строк на подання відзиву на позовну заяву, прийняти та долучити його до матеріалів справи; продовжити позивачу строк на подання відповіді на відзив до 22.02.2024 включно; підготовче засідання відкласти на  20.03.2024.

18. Позивач через систему «Електронний суд» 22.02.2024 надіслав до суду першої інстанції заперечення на відзив, в якому не погодився з відповідачем про те, що   даний спір не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, оскільки контрактна угода містить арбітражне застереження та повинна розглядатися Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України.  

19. 08.03.2024 від відповідача надійшла відповідь на відзив позивача, в якій Підприємство вкотре зазначає, що в укладеній між сторонами контрактній угоді  наявне арбітражне застереження, відповідно справа не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства у зв`язку з чим цю справу повинен розглядати МАКС при Торгово-промисловій палаті України.  

20. Представник відповідача в підготовчому засіданні 20.03.2024 просив суд залишити без розгляду позовну заяву, на підставі пункту 7 частини першої  статті 226 ГПК України, зазначивши, що заперечення відповідача проти розгляду справи господарським судом ним висловлені першочергово до викладу заперечень щодо позову у відзиві на позовну заяву. 

21. З огляду на вищевикладене, Суд відхиляє доводи скаржника про те, що відповідачем до подання відзиву не були подані заперечення проти вирішення спору в господарському суді, оскільки, як правильно зазначено судами, відповідачем викладені свої заперечення проти розгляду справи господарським судом, в порядку пункту 7 частини першої статті 226 ГПК України, у відзиві,  а те що відповідач не виклав окремого клопотання про залишення позову без розгляду чи не зазначив окремим пунктом у прохальній частині відзиву не спростовує змісту самих заперечень відповідача проти розгляду позову господарським судом, оскільки законом не встановлено вимог щодо форми вираження стороною своїх заперечень в порядку пункту 7 частини першої статті 226 ГПК України, тому такі заперечення можуть бути викладені у відзиві на позов або письмовому чи усному клопотанні.

При цьому  представник відповідача в підготовчому засіданні 20.03.2024 просив суд залишити без розгляду позовну заяву, на підставі пункту 7 частини першої  статті 226 ГПК України.

22. Верховний Суд погоджується з тим, що викладення відповідачем заперечень проти розгляду справи Господарським судом у відзиві, зокрема, до викладення заперечень проти позову щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, що фактично є змістом першої заяви по суті відповідача - відзивом, не свідчить про те, що такі заперечення подано відповідачем пізніше подання ним першої заяви щодо суті спору як і не спростовують того, що такі заперечення подані відповідачем до подання ним першої заяви щодо суті спору.

23. Підписавши контрактну угоду, в якій міститься арбітражне застереження, сторони фактично погодилися з передбаченим у ньому порядком вирішення спорів, що свідчить про вільне волевиявлення сторін щодо передачі спорів саме у Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України, місцезнаходженням якого є адреса: м. Київ, вул. Велика Житомирська, 33.

Укладене арбітражне застереження є дійсним, не втратило чинності, а також не встановлено неможливості його виконання. 

24. Враховуючи, що позивачем та відповідачем укладено контрактну угоду, в якій міститься арбітражне застереження по врегулюванню спорів; відповідач до початку розгляду справи по суті та до подання ним першої заяви щодо суті спору, подав клопотання, у якому заперечив проти вирішення даного спору у господарському суді, в матеріалах справи відсутні докази, що арбітражне застереження є недійсним, втратило чинність або не може бути виконано, суди попередніх судових інстанцій дійшли заснованого на законі висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду на підставі пункті 7 частини 1 статті 226 ГПК  України.
25. Суд не приймає до уваги аргументи скаржника про те, що МКАС не наділений повноваженнями розглядати таку категорію спорів, як визнання укладеними додаткових угод до контрактної угоди, оскільки вважає, що за своєю правовою природою спір, згідно  з застереженням у контрактній угоді, є саме цивільно-правовим спором адже стосується виконання укладеного цивільно-правового договору, відповідно підлягає вирішенню МКАС при ТПП України.
26. Колегія суддів звертає увагу, що хоча додаткові угоди і не містять окремого арбітражного застереження, проте вони є невід`ємною частиною контрактної угоди  та правовідносини, що виникли між сторонами додаткових угод є похідними від зобов`язань, визначених положеннями самої  контрактної угоди, у зв`язку з чим доводи скаржника  про те, що визнання судом укладеними  додаткових угод до контрактної угоди створить нові зобов`язання (нової угоди) є необґрунтованими та не приймаються судом до уваги.  
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

27. Відповідно до частини третьої статті 304 ГПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

28. Згідно з частиною першою статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. 

29. Суд першої інстанції обґрунтовано залишив позов Товариства без розгляду на підставі пункту 7 частини першої статті 226 ГПК України.

30. Аргументи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують правильність висновку судів попередніх судових інстанцій стосовно того, що даний спір не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, тому Верховний Суд касаційну скаргу залишає без задоволення, а судові рішення - без змін.

Розподіл судових витрат

31. З огляду на те, що касаційна скарга залишається без задоволення, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.  

Керуючись статтями 129, 300, 301, пунктом 1 частини першої статті 308, статтями 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Axis Industries» залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Львівської області від  10.04.2024  та постанову Західного апеляційного господарського суду від  26.06.2024   у справі № 914/135/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча                                                                                          І. Кондратова

Судді                                                                                                    Н. Губенко

                                                                                                     О. Кролевець