УХВАЛА

15 липня 2024 року

м. Київ
справа № 440/5330/24
провадження № Пз/990/7/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., Бучик А.Ю., Кравчука В.М., Рибачука А.І., Чиркіна С.М., розлянувши подання судді Полтавського окружного адміністративного суду Кукоби О.О. про розгляд Верховним Судом як зразкової справи № 440/5330/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, 

УСТАНОВИВ:

07 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у призначенні та виплаті ОСОБА_1 з 01 березня 2024 року щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01 березня 2024 року щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум. 

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що на підставі рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року у справі № 440/3011/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області була нарахована та виплачена позивачу з 29 вересня 2022 року щомісячна доплата відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

На підставі рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16 січня 2024 року у справі № 440/18292/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії з 01 лютого 2023 року на підставі оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії станом на                 01 січня 2023 року від № ФП71690/11589 від 15 листопада 2023 року, з урахуванням проведених виплат.

З 01 березня 2024 року відповідач зупинив виплату щомісячної доплати до пенсії, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», у розмірі 2000,00 грн.

На звернення позивача від 17 квітня 2024 року щодо відновлення щомісячної доплати до пенсії, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», у розмірі 2000,00 грн, відповідач листом від 30 квітня 2024 року повідомив, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16 січня 2024 року у справі № 440/18292/23 виконано в межах покладених на Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зобов`язань. У зазначеному рішенні зобов`язання щодо проведення перерахунку пенсії з 01 лютого 2023 року з урахуванням щомісячної доплати до пенсії, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», у розмірі 2000,00 грн відсутні.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з позовом.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07 травня 2024 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи провести суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб. 

08 липня 2024 року в автоматизованій системі документообігу Касаційного адміністративного суду зареєстровано подання судді Полтавського окружного адміністративного суду Кукоби О.О. від 02 липня 2024 року про розгляд справи № 440/5330/24 Верховним Судом як судом першої інстанції (далі - подання) в порядку частини першої статті 290 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вказане подання надійшло разом з матеріалами адміністративної справи № 440/5330/24, до якого долучено копії матеріалів справ Полтавського окружного адміністративного суду                          №№ 440/5618/24, 440/5713/24, 440/5867/24, 440/6152/24, 440/5715/24, 440/6277/24, 440/6334/24, 440/6781/24 на підтвердження кількості подібних справ до тієї, що направлена до Верховного Суду для ухвалення зразкового рішення.

Доцільність розгляду цієї справи Верховним Судом як зразкової обґрунтовано тим, що згідно відомостей з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», крім цієї справи, у провадженні Полтавського окружного адміністративного суду перебувають справи: 440/4658/24, 440/5618/24, 440/5713/24, 440/5715/24, 440/5867/24, 440/6152/24, 440/6277/24, 440/6334/24, позивачами у яких є військові пенсіонери, а предмет спору стосується правомірності дій пенсійного органу щодо припинення виплати щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою № 713, після перерахунку пенсії з 01 лютого 2020 року та/або 01 лютого 2021 року та/або 01 лютого 2022 року та/або 01 лютого 2023 року.

Усі вищевказані справи підпадають під визначення типових адміністративних справ згідно з пунктом 21 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у всіх цих справах: 
- позивачі є військовими пенсіонерами та отримують пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;
- позовні вимоги заявлені до територіального органу Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває позивач;
- спірні відносини стосуються правомірності дій пенсійного органу щодо припинення виплати щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від                           14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», після перерахунку пенсії позивача з 01 лютого 2020 року та/або 01 лютого 2021 року та/або                        01 лютого 2022 року та/або 01 лютого 2023 року;
- позивачами у зазначених справах заявлено тотожні позовні вимоги (визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідача щодо припинення нарахування та виплати щомісячної доплати до пенсії, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року                № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», та зобов`язання ГУПФ продовжити нарахування й виплату спірної доплати після перерахунку пенсії з 01 лютого 2020 року та/або 01 лютого 2021 року та/або 01 лютого 2022 року та/або 01 лютого 2023 року).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі № 440/5330/24 як зразковій, Верховний Суд виходить з такого.

Згідно з пунктом 21 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України типові адміністративні справи - адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги.

Відповідно до пункту 22 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України зразкова адміністративна справа - типова адміністративна справа, прийнята до провадження Верховним Судом як судом першої інстанції для постановлення зразкового рішення.

Порядок і умови ініціювання та вирішення питання про відкриття провадження у зразковій справі наведені у статті 290 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 290 Кодексу адміністративного судочинства України якщо у провадженні одного або декількох адміністративних судів перебувають типові адміністративні справи, кількість яких визначає доцільність ухвалення зразкового рішення, суд, який розглядає одну чи більше таких справ, може звернутися до Верховного Суду з поданням про розгляд однієї з них Верховним Судом як судом першої інстанції.

Частиною другою статті 290 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у поданні про розгляд справи Верховним Судом як зразкової зазначаються підстави, з яких суд, що надає подання, уважає, що справа має бути розглянута Верховним Судом як зразкова, у тому числі посилання на типові справи. До подання додаються матеріали справи.

Необхідно зазначити, що інститут зразкових рішень запроваджений з метою підвищення ефективності правосуддя шляхом розвантаження судів та спрощення процедури розгляду справ. Розгляд типової справи як зразкової має відбуватись у правовідносинах, які виникли насамперед внаслідок нового чи зміненого правового регулювання у певній сфері суспільних відносин, що в свою чергу зумовлює необхідність скерування практики застосування таких змін з метою їх правильного сприйняття і реалізації.

Аналізуючи наведені положення процесуального закону для визначення доцільності ухвалення зразкового рішення у згаданій категорії спорів, Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, зокрема у справах № 360/1809/20, № 620/4149/20, № 300/3440/20, №   600/3364/22-а,             №             240/19602/22 про те, що інститут зразкової справи запроваджений з метою вирішення Верховним Судом питань застосування норм матеріального права у значній кількості адміністративних справ, які характеризуються аналогічними позовними вимогами та підставами виникнення спору, однаковими нормами, які регулюють спірні правовідносини, а також відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень.

Верховний Суд констатував, що лише наявність усіх вищезазначених ознак типових справ може бути підставою для висновку про доцільність ухвалення рішення у зразковій справі задля забезпечення передбачуваності та єдності правозастосовної практики у певній категорії спірних правовідносин та швидкого розгляду значної кількості однотипних справ.

Крім того, кількісний показних типових справ безумовно має значення при вирішенні питання про доцільність ухвалення зразкового рішення. Це вбачається безпосередньо зі змісту частини першої статті 290 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Проте необхідно також зауважити, що доцільність ухвалення зразкового рішення у певній категорії типових спорів повинна виводитися передусім через призму завдання Верховного Суду як найвищого суду у системі судоустрою забезпечувати сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом (частина перша статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Тобто «доцільність» є дещо ширшою категорією, аніж «кількість» однотипних спорів, які потребують однакового підходу до їх вирішення, тож не може визначатися виключно кількісним показником справ, які у розумінні пункту 21 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України мають ознаки типових, відтак механізм ухвалення зразкового рішення не потрібно застосовувати/розглядати лише як спосіб зменшити навантаження на суди першої інстанції. 

Якщо виходити з того, що інститут зразкової справи є одним із способів забезпечення Верховним Судом єдності судової практики, то в такому сенсі основним орієнтиром для застосування цього механізму, на думку колегії суддів, має бути необхідність усунення (вирішення) проблеми неоднакового чи суперечливого застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права у справах, спори у яких виникли за аналогічних обставин справи та однакового правового регулювання спірних відносин. 

Основним орієнтиром для застосування механізму ухвалення зразкового рішення, на думку колегії суддів, має бути необхідність усунення (вирішення) проблеми неоднакового чи суперечливого застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права у справах, спори у яких виникли за аналогічних обставин справи та однакового правового регулювання спірних відносин. 

Тобто має існувати чітко окреслена проблема чи складність у правозастосуванні (зумовлена, приміром, невизначеністю чи суперечливістю законодавчого регулювання певних відносин) на прикладі типових справ, кількість яких у поєднанні з необхідністю узгодження підходів до їх вирішення і визначатиме доцільність ухвалення зразкового рішення в певній категорії спорів.

Також варто додати, що неоднаковість підходів до вирішення однотипних спорів може проявитися, коли складеться певна (суперечлива чи неоднакова) судова практика їх розгляду судами першої та апеляційної інстанцій, яка власне і засвідчить цю відмінність у правозастосуванні.

У такому контексті зразкове рішення слугуватиме для судів першої та апеляційної інстанцій своєрідним взірцем, орієнтиром того, як потрібно застосовувати закон і вирішувати подібні справи.

Аналогічну позицію з приводу мети застосування процесуального механізму ухвалення зразкового рішення було висловлено в ухвалах Верховного Суду від 25 січня 2021 року у справі №420/13452/20, від 07 листопада 2022 року у справі №    600/3364/22-а та у справі № 480/4640/22.

Однак, у поданні судді Полтавського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 не розкрито у чому суд бачить проблему щодо застосування положень постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», після перерахунку на виконання рішення суду пенсії з 01 лютого 2020 року та/або 01 лютого 2021 року та/або 01 лютого 2022 року та/або 01 лютого 2023 року; неможливості надання самостійної відповіді на поставлені ним питання, з приводу яких пропонує висловитися Верховному Суду. 

На думку колегії суддів, недостатньо передати для вирішення Верховному Суду справу (як зразкову) тільки тому, що такі справи непоодинокі; передусім має існувати правова проблема, яка потребує однакового вирішення для значної кількості (типових) справ, а не лише справа/справи, у яких необхідно постановити рішення.

За правилами частини шостої статті 290 Кодексу адміністративного судочинства України Верховний Суд відмовляє у відкритті провадження у зразковій справі, якщо подання не відповідає вимогам частини першої та (або) другої цієї статті.

Оскільки у даному конкретному випадку зазначені у поданні підстави не зумовлюють доцільності розгляду цієї справи Верховним Судом як зразкової, тобто подання не відповідає вимогам частини першої статті 290 Кодексу адміністративного судочинства України, у відкритті провадження за поданням судді Полтавського окружного адміністративного суду Кукоби О.О. про розгляд Верховним Судом як зразкової справи № 440/5330/24 у порядку статті 290 Кодексу адміністративного судочинства України слід відмовити.         

Враховуючи викладеного та керуючись статтями 4, 248, 290 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за поданням судді Полтавського окружного адміністративного суду Кукоби О.О. про розгляд Верховним Судом як зразкової справи                       № 440/5330/24.

Подання судді у справі № 440/5330/23 разом з доданими документами повернути до Полтавського окружного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не оскаржується. 

Суддя-доповідач                                                                                               Н.В. Коваленко
       
Судді                                                                                                                 А.Ю. Бучик          

                                                                                                                В.М. Кравчук

                                                                                                                          А.І. Рибачук 

                                                                                                                          С.М. Чиркін