УХВАЛА

06 серпня 2024 року
м. Київ

справа №520/1094/24
адміністративне провадження №К/990/29224/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів - Жука А.В., Радишевська О.Р.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25 березня 2024 року, постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2024 року, ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2024 року у справі №520/1094/24 за позовом ОСОБА_1   до Харківської обласної прокуратури про зобов`язання вчинити певні дії,  
      
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської обласної прокуратури (далі по тексту - відповідач), в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив суд:
- визнати період роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), з 17 липня 1993 року до 3 серпня 1994 року на посаді стажиста помічника прокурора Московського району м. Харкова стажем державної служби;
- зобов`язати Харківську обласну прокуратуру (код ЄДРПОУ 02910108) зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), період роботи з 5 липня 1985 року до 21 квітня 1986 року на посаді з 17 липня 1993 року до 3 серпня 1994 року на посаді стажиста помічника прокурора Московського району м. Харкова до стажу державної служби;
- судові витрати по сплаті судового збору у сумі 968,96 грн стягнути з відповідача.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25 березня 2024 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 - залишено без задоволення.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2024 року заперечення ОСОБА_1 від 26 червня 2024 року та від 28 червня 2024 року (додаткове) проти клопотання Харківської обласної прокуратури про долучення доказів, а саме інформаційного запиту ОСОБА_1 від 6 липня 2023 року та супровідного листа з додатками залишено без розгляду.
Не погоджуючись з цими судовими рішеннями, позивачем 28 липня 2024 року через підсистему «Електронний суд» подано касаційну скаргу.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів зазначає таке.
Перевіривши касаційну скаргу позивача у частині оскарження ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2024 року, Суд зазначає наступне.
Частиною третьою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Ухвала суду апеляційної інстанції про залишення без розгляду до указаного переліку не входить.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За таких обставин у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2024 року слід відмовити.
Під час перевірки зазначеної касаційної скарги в частині оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25 березня 2024 року і постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2024 року на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що у порушення вимог частини четвертої зазначеної норми до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору, натомість зазначено про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору відповідно до пункту 3 частини першої та частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір».
Розглянувши вказане клопотання, Суд доходить наступних висновків. 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умови, зокрема, якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Відповідно до положень частини першої статті 133 КАС України, які кореспондуються з приписами частин першої та другої статті 8 Закону України «Про судовий збір», єдиною підставою для зменшення розміру належних для оплати судових витрат, звільнення від їх оплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи.
При цьому особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Однак заявлені в цій справі позовні вимоги ОСОБА_1 не охоплюються визначеними в пункті 3 частини першої та частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» передумовами для звільнення від сплати судового збору. 
До того ж, позивачем не надано до суду доказів на підтвердження обставин того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору за подану ним касаційну скаргу у встановлений законом порядку, а саме довідки податкового органу про доходи за попередній, тобто 2023 рік, як то визначено частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір».
Особа, яка має намір подати позовну заяву, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту позовної заяви, в тому числі щодо оплати судового збору.
Суд звертає увагу, що Законом України «Про судовий збір» чітко визначено, як одну з умов для відстрочення сплати судового збору, обов`язок доведення заявником обставин, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
Отже, для можливості відстрочення скаржнику сплати судового збору, заявнику необхідно надати докази, які свідчать про його майновий стан за попередній календарний рік.
Оскільки обставини, які зазначив скаржник, відповідно до вказаних статей Закону України «Про судовий збір», не є умовою для відстрочення від сплати судового збору, а сам скаржник не надає доказів наявності інших підстав для його відстрочення, суд не вбачає правових підстав для задоволення клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору, виходячи з наданих ним доказів.
Відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.
Підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 цього Закону ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, зокрема, фізичною особою встановлена на рівні 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" станом на 1 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив: 3028 грн.
Відповідно до частини 4 статті 6 Закону України "Про судовий збір", якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).
Як вбачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, позов у цій справі заявлено у 2024 році фізичною особою, у задоволенні вимог якої було відмовлено  судами попередніх інстанцій.
Отже, скаржник має надати докази сплати судового збору в сумі: 2422,40 грн (3028,00 грн * 0,4*200%)

Реквізити для сплати судового збору:
УК у Печерському районі/Печерський район/22030102;
код отримувача ЄДРПОУ: 37993783;
банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)
номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007;
код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";
призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)".

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього кодексу.
Отже, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, а тому відповідно до частини другої статті 332 КАС України Суд дійшов висновку про залишення її без руху зі встановленням особі, яка її подала, строку для усунення недоліків, а саме: надання доказів на підтвердження скрутного матеріального становища або документа про сплату судового збору у визначеному Судом розмірі.
Керуючись статтями 169, 248, 328, 330, 332 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2024 року.
Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25 березня 2024 року, постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2024 року у справі №520/1094/24.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25 березня 2024 року, постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2024 року у справі №520/1094/24 - залишити без руху.
Надати особі, яка подала касаційну скаргу, строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений судом строк касаційну скаргу буде повернуто.
Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет», а у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................
Н.М. Мартинюк
А.В. Жук
О.Р. Радишевська,
Судді Верховного Суду