Постанова
Іменем України 
 
20 вересня 2024 року
м. Київ
 
справа № 521/15370/22
провадження № 61-7260св24 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., 
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач -  ОСОБА_2 ,
третя особа: орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року в складі колегії суддів Комлевої О. С., Вадовської Л. М., Сєвєрової Є. С.,
 
Історія справи
Короткий зміст позову
 
У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею.
 
Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 спільно мешкав з    ОСОБА_2 , офіційно в зареєстрованому шлюбі вони не перебували.
 
Сторони мають спільну малолітню дитину    ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З кінця травня 2019 року сторони спільно не мешкають, відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведуть.
 
Донька ОСОБА_3 проживала спільно з матір`ю ОСОБА_2 , з бабусею ОСОБА_4 та дідом ОСОБА_5 .
 
Позивач зазначив, він більше двох з половиною років не бачить свою доньку, оскільки ОСОБА_2 перешкоджає йому, переховується, створює обставини, через які позивач фактично не може бачити та зустрічатися зі своєю донькою. Враховуючи факт перешкоджання з боку ОСОБА_2 у спілкуванні з донькою 25 червня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (справа № 495/3666/20), за результатами розгляду якої прийнято ухвалу про залишення позову без розгляду.
 
Службою у справах дітей Мологівської сільської ради на виконання ухвали Білгород-Дністровського суду у справі № 495/3666/20 прийнятий висновок органу опіки та піклування про визначення способу участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », який затверджений рішенням виконавчого комітету Мологівської сільської ради № 96 від 25 березня 2021 року, який не виконувався ОСОБА_2 .
 
Позивач неодноразово звертався до Служби у справах дітей Мологівської сільської ради щодо захисту прав його доньки, однак результату виконання висновку органу опіки та піклування не отримав.
 
Позивач вважав, що оскільки відповідачка перешкоджає йому у спілкуванні з донькою, а після чисельних мірних спроб вирішити це питання мирним шляхом, шляхом переговорів, взаємних поступок з метою недопущення страждань та негативного впливу на дитину сторони не дійшли згоди, він звернувся до суду з зазначеним позовом за захистом своїх прав як батька.
 
ОСОБА_1 просив:
визначити порядок спілкування з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступним чином:
кожні суботу та неділю тижня з 10 години суботи до 20 години неділі та у святкові дні без присутності матері ОСОБА_2 з обов`язковим здійсненням матір`ю супроводу дитини з місця її проживання на побачення за адресою реєстрації та проживання батька у місті Одесі та у будь-яких інших громадських місцях за бажанням дитини з урахуванням досягнення рівня духовного, морального і фізичного розвитку дитини та повернення дитини за місцем її проживання до матері;
в будь-які робочі дні з понеділка по п`ятницю з 17 до 20 годин за попередньою домовленістю з ОСОБА_2 в телефонному режимі та/або за допомогою електронних засобів зв`язку, CMC повідомлень та/або інших соціальних мереж, месенджерів;
у дні народження дитини у присутності ОСОБА_2 за попередньою домовленістю у переддень зустрічі з нею в телефонному режимі та/або за допомогою електронних засобів зв`язку, CMC повідомлень та/або інших соціальних мереж, месенджерів, шляхом спільного святкування у спеціально визначеному місці;
у разі хвороби доньки, якщо це припадає на день зустрічі, зустріч переноситься на іншу дату погоджену з батьком;
спільний щорічний відпочинок з донькою в період літних канікул протягом двох тижнів, в період зимових канікул протягом тижня з ночівлею по місцю проживання батька чи його перебування на відпочинку разом з донькою;
побачення з донькою під час усіх святкових заходів в освітніх закладах та/або інших місцях за домовленістю з матір`ю;
необмежене спілкування з донькою особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та/або іншого способу зв`язку;
зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати позивачу брати участь у побаченні, вільному спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_3 .
 
Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції
 
Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 27 червня 2023 року у складі судді Гуревського В. К.,:
позов ОСОБА_1 задоволено;
зобов`язано ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у побаченні, вільному спілкуванні та вихованні дочки ОСОБА_3 ;
визначено порядок спілкування батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким чином:
1. Кожні суботу та неділю тижня з 10 години суботи до 20 години неділі та у святкові дні без присутності матері ОСОБА_2 з обов`язковим здійсненням матір`ю супроводу дитини з місця її проживання на побачення за адресою реєстрації та проживання батька у місті Одесі та у буді-яких інших громадських місцях за бажанням дитини з урахуванням досягнення рівня духовного, морального і фізичного розвитку дитини та повернення дитини за місцем її проживання до матері.
2. У будь-які робочі дні з понеділка по п`ятницю з 17 до 20 годин за попередньою домовленістю з ОСОБА_2 в телефонному режимі та/або за допомогою електронних засобів зв`язку, СМС-повідомлень та/ або інших соціальних мереж, месенджерів.
3. У дні народження дитини у присутності ОСОБА_2 за попередньою домовленістю у переддень зустрічі з дитиною в телефонному режимі та/або за допомогою електронних засобів зв`язку, СМС-повідомлень та/або інших соціальних мереж, месенджерів, шляхом спільного святкування у спеціально визначеному місці.
4. У разі хвороби дочки, якщо це припадає на день зустрічі, зустріч переноситься на іншу дату, погоджену з батьком.
5. Спільний щорічний відпочинок з дочкою в період літних канікул протягом двох тижнів, в період зимових канікул протягом тижня з ночівлею за місцем проживання батька чи його перебування на відпочинку разом з дочкою.
6. Побачення з дочкою під час усіх святкових заходів в освітніх закладах та/або інших місцях за домовленістю з матір`ю.
7. Необмежене спілкування з дочкою особисто засобами телефонного, поштового, електронного та/або іншого способу зв`язку.
 
Заочне рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що:
14 квітня 2023 року ОСОБА_2 зв`язалася з фахівцями Центру по телефону та повідомила, що проживає з донькою за іншою адресою, але своє місцеперебування назвати відмовилася. ОСОБА_2 стверджує, що у 2020 році батько, ОСОБА_1 , вчинив фізичне насильство відносно неї, після чого вона перебувала у Центрі захисту жінок, які постраждали від домашнього насильства. Також у 2020 році психологом ЦСС ОМР у Малиновському районі було проведено психологічну роботу з дитиною, ОСОБА_3 . Дитина перебувала у тривожному стані, боялася усіх людей чоловічої статі. Згідно з інформацією управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Одеській області від 22.03.№ 3/985, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до відповідальності відповідно до вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» не притягувався;
відповідно до статті 157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Обмеження прав одного з батьків на зустріч і особисте спілкування з дитиною порушує не тільки право батька на виховання та спілкування з дитиною, а й дитини, оскільки усунення одного з батьків від виховання і спілкування з дитиною, порушує права самої дитини на батьківську турботу;
ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2022 року витребувано з Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради висновок щодо визначення порядку спілкування ОСОБА_1 з донькою. На засіданні комісії з питань захисту прав дітей Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради 10 травня 2023 року, був присутній батько. Комісія з питань захисту прав дітей Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради підтримує прагнення батька більше уваги приділяти дитині та вважає за необхідне задовольнити частково заяву ОСОБА_1 , і встановити час спілкування батька з дитиною.
розглянувши проект висновку Служби у справах дітей Одеської міської ради від 04 травня 2023 року № 4262, ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2022 року у справі № 521/15370/22 та заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про встановлення порядку участі батька у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради надав до суду висновок від 17 травня 2023 року за № 1261/01-20 щодо визначення порядку спілкування ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважає за необхідне: 1) затвердити наступний порядок участі батька - ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : 1.1. Встановити перебування дитини з батьком: кожної другої суботи місяця з 12.00 до 16.00 за згодою дитини; день народження дитини, без присутності матері. 1.2. Усі зустрічі повинні проводитися, враховуючи розпорядок дня дитини, та за умови забезпечення батьком необхідного духовного, фізичного та морального розвитку дитини. 2) Рекомендувати батькам всі питання стосовно виховання дитини вирішувати мирним шляхом;
суд може не погодився з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина шоста стаття 19 СК України). Суд вважав обґрунтованим відступити від висновку органу опіки та піклування в частині способів участі батька у спілкуванні з дитиною та зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у побаченні, вільному спілкуванні та вихованні дочки ОСОБА_3 . Визначити порядок спілкування батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким чином: Кожні суботу та неділю тижня з 10 години суботи до 20 години неділі та у святкові дні без присутності матері ОСОБА_2 з обов`язковим здійсненням матір`ю супроводу дитини з місця її проживання на побачення за адресою реєстрації та проживання батька у місті Одесі та у буді-яких інших громадських місцях за бажанням дитини з урахуванням досягнення рівня духовного, морального і фізичного розвитку дитини та повернення дитини за місцем її проживання до матері. У будь-які робочі дні з понеділка по п`ятницю з 17 до 20 годин за попередньою домовленістю з ОСОБА_2 у телефонному режимі та/або за допомогою електронних засобів зв`язку, СМС-повідомлень та/ або інших соціальних мереж, месенджерів. У дні народження дитини у присутності ОСОБА_2 за попередньою домовленістю у переддень зустрічі з дитиною в телефонному режимі та/або за допомогою електронних засобів зв`язку, СМС-повідомлень та/або інших соціальних мереж, месенджерів, шляхом спільного святкування у спеціально визначеному місці. У разі хвороби дочки, якщо це припадає на день зустрічі, зустріч переноситься на іншу дату, погоджену з батьком. Спільний щорічний відпочинок з дочкою в період літних канікул протягом двох тижнів, в період зимових канікул протягом тижня з ночівлею за місцем проживання батька чи його перебування на відпочинку разом з дочкою. Побачення з дочкою під час усіх святкових заходів в освітніх закладах та/або інших місцях за домовленістю з матір`ю. Необмежене спілкування з дочкою особисто засобами телефонного, поштового, електронного та/або іншого способу зв`язку.
 
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 09 жовтня 2023 року у складі судді Гуревського В. К., заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси 27 червня 2023 року залишено без задоволення.
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що:
ОСОБА_2 було достеменно відомо про розгляд справи судом;
у судове засідання відповідач не з`явилася, як причину вказала «збройну агресію», виїзд з дитиною за кордон (доказів не представлено), правом на правову допомогу не скористалася, відзиву на позов не подавала.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року:
апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково;
заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27 червня 2023 року в частині визначення порядку виховання та спілкування ОСОБА_1 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - змінено;
визначено порядок спілкування наступним чином: «встановлено перебування дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 кожної другої суботи місяця з 12.00 години до 16.00 години за згодою дитини, день народження дитини, без присутності матері»;
в іншій частині рішення залишено без змін.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що:
суд першої інстанції, не погоджуючись з висновком органу опіки, не навів належних обґрунтувань, не зазначив чому саме суд вважає його недостатньо обґрунтованим та таким, що суперечить інтересам дитини. Також колегія суддів звернула увагу на ту обставину, що суд встановив порядок спілкування з дитиною батьком на всі вихідні, не враховуючи те, що батьки є рівними у вихованні дитини;
між батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , існує спір щодо участі батька у вихованні доньки, який не вдалося вирішити у позасудовому порядку. Орган опіки та піклування, з урахуванням одержаних відомостей, спілкування з батьками, запропонував графік побачень позивача зі своєю донькою. Доказів на підтвердження того, що такий графік спілкування батька із дитиною буде суперечити інтересам дитини судом не встановлено та в оскаржуваному рішенні не наведено. Суд першої інстанції зробив помилковий висновок про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, не врахувавши висновок органу опіки, оскільки у запропонованому органом опіки та піклування графіку побачень було враховано вік дитини, потреби та інтереси обох батьків;
колегія суддів вважає висновок опіки та піклування щодо графіку спілкування, таким, що створює можливість для адекватного зв`язку між батьком і дитиною, має сприяти підтриманню родинних зв`язків та гармонійному розвитку дитини за присутності в її житті обох батьків. У цьому контексті колегія суддів зауважили, що батько, який проживає окремо від своєї дитини, очевидно має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батькові спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини. Відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з її батьком повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити дитину від зустрічей з батьком;
суд першої інстанції помилково відступив від висновку органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради №1261/01-20 від 17 травня 2023 року, не взявши до уваги встановлений графік перебування дитини з батьком, так як вважає, що вказаний графік, з урахуванням наданих документів, результат бесіди з батьком та матір`ю дитини, не буде суперечити потребам дитини, та вважає, що сумлінне ставлення батька і матері до виконання своїх батьківських обов`язків будуть на цьому етапі достатніми для забезпечення належної участі батька у процесі виховання дитини та його гармонійного розвитку;
доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції приймаючи рішення неповно з`ясував всі обставини справи, не врахував потреби та інтереси дитини, не взяв до уваги, що відносно відповідача були складені адміністративні протоколи через вчинення ним домашнього насилля, колегія суддів залишила без задоволення. Відповідачка не позбавлена можливості у разі зміни обставин, які б підтверджували наявність негативного впливу контакту батька і дитини у визначеному судом порядку на нормальний розвиток дитини, порушення інтересів дитини, на звернення до суду з відповідним позовом про зміну встановленого способу участі батька у спілкуванні доньки;
рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає нормам законодавства та підлягає зміні в частині визначення порядку виховання та спілкування ОСОБА_1 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з визначенням порядку спілкування батька з донькою, згідно з висновком органу опіки та піклування.
 
Аргументи учасників справи
 
16 травня 2024 року  ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року (повне судове рішення складено 22 квітня 2024 року), в якій просить:
скасувати постанову апеляційного суду;
залишити в силі заочне рішення суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що:
суд апеляційної інстанції в оскарженій постанові застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 11 грудня 2019 року у справі № 753/15487/18; від 28 січня 2019 року у справі № 619/3051/17. У постанові від 11 грудня 2019 року у справі №753/15487/18 Верховний Суд вказав, що при наявності конфлікту між батьками зустрічі одного з батьків з дитиною доцільно проводити без присутності другого з батьків, особисті конфліктні відносини між сторонами не повинні порушувати інтереси дітей, спричиняти на них негативний вплив. У постанові від 28 січня 2019 року у справі № 619/3051/17 Верховний Суд зробив висновок, що батько має право особисто брати участь у вихованні дитини та зустрічатися з нею без присутності матері або інших осіб;
апеляційний суд зазначив, що орган опіки та піклування, на підставі наданих документів, враховуючи результат бесіди з батьком та матір`ю дитини затвердив порядок участі позивача у вихованні доньки. Проте це твердження не відповідає обставинам справи, оскільки позивач у запереченнях на висновок органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради вказував, що ніякої бесіди орган опіки та піклування з ОСОБА_2 взагалі не проводив;
апеляційний суд не надав оцінки порушенням зі сторони органу опіки та піклування, а саме те, що умови життя ОСОБА_2 не вивчалися, в яких умовах знаходиться дитина також не було встановлено;
ухвалюючи рішення в частині спілкування позивача з дитиною на всі вихідні суд першої інстанції керувався вимогами статей 157, 159 СК України, оскільки це приведе до відновлення стійкого психологічного зв`язку позивача з донькою. Суд першої інстанції встановив, що орган опіки та піклування не врахував принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини. Тому суд першої інстанції обґрунтовано не погодився з висновком органу опіки та піклування, оскільки він є недостатньо обґрунтованим та суперечить інтересам дитини. Апеляційний суд не взяв до уваги принцип рівності батька і матері у вихованні дитини.
 
Аналіз касаційної скарги свідчить, що постанова апеляційного суду оскаржується у частині часткового задоволення позову про визначення порядку спілкування ОСОБА_1 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом: «встановлення перебування дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 кожної другої суботи місяця з 12.00 години до 16.00 години за згодою дитини, день народження дитини, без присутності матері». В іншій частині постанова апеляційного суду не оскаржується, а тому в касаційному порядку не переглядається.
 
Рух справи
 
Ухвалою Верховного Суду від 29 липня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі.
 
13 серпня 2024 року справа передана судді-доповідачу Крату В. І.
 
Межі та підстави касаційного перегляду
 
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України). 
 
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
 
В ухвалі Верховного Суду від 29 липня 2024 року вказано, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: суд апеляційної інстанції в оскарженій постанові застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 11 грудня 2019 року у справі № 753/15487/18; від 28 січня 2019 року у справі № 619/3051/17.
 
Фактичні обставини
 
Суди встановили, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не перебували у зареєстрованому шлюбі.
 
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 09 листопада 2016 року, запис № 1520, виданого Суворовським районним у місті Одесі ВДРАЦC ГТУЮ в Одеській області.
 
Дитина проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Відносини між батьками дитини не склалися та вони почали проживати окремо. 
 
25 червня 2020 року ОСОБА_1 подав позов проти ОСОБА_2 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області (справа № 495/3666/20). Службою у справах дітей Мологівської сільської ради на виконання ухвали Білгород-Дністровського суду у справі № 495/3666/20 прийнятий висновок органу опіки та піклування про визначення способу участі батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який затверджений рішенням виконавчого комітету Мологівської сільської ради № 96 від 25 березня 2021 року.
 
Орган опіки та піклування Мологівської сільської ради визначив спосіб участі батька таким чином: 
1) кожну суботу з 11 до 16 годин у присутності матері у громадських місцях культурно - розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей з урахуванням стану здоров`я дитини, режиму та потреб; 
2) перші дві зустрічі батька з дитиною та матір`ю провести в КУ «Молозький інклюзивно-ресурсний центр» в присутності психолога на начальника служби у справах дітей Мологівської сільської ради; 
3) у святкові дні в присутності матері три години протягом дня за попередньою домовленістю з матір`ю в громадських місцях культурно - розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей з урахуванням стану здоров`я, режиму та потреб; 
4) у разі неможливості зустрічі у визначені години через буд-які обставини ОСОБА_1 погодити години зустрічі з дитиною за попередньою домовленістю з матір`ю. 
Зазначений висновок з моменту його прийняття не виконується ОСОБА_2 .
 
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2022 року витребувано з Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради висновок щодо визначення порядку спілкування ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
10 травня 2023 року на засіданні комісії з питань захисту прав дітей Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради був присутній батько. Комісія з питань захисту прав дітей Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради підтримала прагнення батька більше уваги приділяти дитині та вважала за необхідне задовольнити частково заяву ОСОБА_1 , і встановила час спілкування батька з дитиною.
 
Згідно з висновком Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради №1261/01-20 від 17 травня 2023 року, орган опіки та піклування, розглянувши проект висновку Служби у справах дітей Одеської міської ради від 04 травня 2023 року № 4262 (вхід. від 05 травня 2023 року № 0614/01-11), ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2022 року (справа № 521/15370/22) та заяву ОСОБА_1 встановив наступне:
            ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;
відповідно до інформації КНП «Дитяча міська поліклініка № 5» Одеської міської ради від 30 січня 2023 року № 42/вих., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на обліку та спостерігається в поліклініці з 24 жовтня 2019 року. Декларація на медичне обслуговування укладена матір`ю дитини ОСОБА_2 з лікарем-педіатром ОСОБА_7 . На час укладання декларації, дитина проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Протягом 2022 року за медичною допомогою мати з дитиною зверталась до КНП «ДМП № 5» ОМР 4 (чотири) рази: 22 лютого 2022 року, 31 травня 2022 року, 10 червня 2022 року та 30 червня 2022 року. З 30 червня 2022 року по теперішній час мати з дитиною до поліклініки не зверталась;
спеціалісти Служби у справах дітей Одеської міської ради 07 березня 2023 року, здійснили вихід за адресою проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: АДРЕСА_1 , але двері ніхто не відчинив. Спеціалісти Служби поспілкувалися з сусідкою, ОСОБА_8 , яка проживає в кв. АДРЕСА_3 за вказаною адресою, яка повідомила, що ОСОБА_2 дійсно тут проживає разом із донькою, та дуже часто залишає дитину одну вдома, дитина плаче, кличе маму, якої немає по ночах. А також разом з ними проживає чоловік на ім`я ОСОБА_9 , приблизно півтора-два роки (акт бесіди від 07 березня 2023 року). ОСОБА_2 було залишено запрошення на бесіду;
спеціалісти Служби у справах дітей Одеської міської ради 07 квітня 2023 року знову здійснили вихід за зазначеною адресою та залишили повідомлення ОСОБА_2 ;
ОСОБА_2 08 квітня 2023 року написала повідомлення до Служби у справах дітей Одеської міської ради, засобом електронного зв`язку Viber, що після проживання з батьком, дитина проходила лікування, психолога, перебувала на обліку в Центрі «Софія». На теперішній час вона з дитиною знаходяться за кордоном, що з дитиною все добре. По всім питанням звертатися до її адвоката. Відповідно до інформації Центру соціальних служб Одеської міської ради від 20 квітня 2023 року № 04/01-561, фахівці Центру 10 квітня 2023 року та 12 квітня 2023 року виходили за адресою: АДРЕСА_1 . Двері ніхто не відчинив. Було залишено повідомлення та запрошення. 14 квітня 2023 року ОСОБА_2 зв`язалася з фахівцями Центру по телефону та повідомила, що проживає з донькою за іншою адресою, але своє місцеперебування назвати відмовилася. ОСОБА_2 стверджує, що у 2020 році батько, ОСОБА_1 , вчинив фізичне насильство відносно неї, після чого вона перебувала у Центрі захисту жінок, які постраждали від домашнього насильства. Також у 2020 році психологом ЦСС ОМР у Малиновському районі було проведено психологічну роботу з дитиною, ОСОБА_3 . Дитина перебувала у тривожному стані, боялася усіх людей чоловічої статі;
згідно з інформацією управління превентивної діяльності ГУ Національної поліції в Одеській області від 22.03.№ 3/985, ОСОБА_1 до відповідальності відповідно до вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» не притягувався;
у Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», наданого Департаментом інформатизації Міністерства внутрішніх справ України ВР-000612302, ОСОБА_1 на території України станом на 26 січня 2023 року до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.
на засіданні комісії з питань захисту прав дітей Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради 10 травня 2023 року був присутній батько.
 
Розглянувши проект висновку служби у справах дітей Одеської міської ради від 04 травня 2023 року № 4262 (вхід від 05 травня 2023 року № 0614/01-11), ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2022 року (справа № 521/15370/22) та заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про встановлення порядку участі батька у вихованні малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради надав до суду висновок від 17 травня 2023 року за №1261/01-20 щодо визначення порядку спілкування ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважав за необхідне: 
1) затвердити наступний порядок участі батька - ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
1.1. Встановити перебування дитини з батьком: кожної другої суботи місяця з 12.00 до 16.00 за згодою дитини; день народження дитини, без присутності матері. 1.2. Усі зустрічі повинні проводитися, враховуючи розпорядок дня дитини, та за умови забезпечення батьком необхідного духовного, фізичного та морального розвитку дитини. 
2) рекомендувати батькам всі питання стосовно виховання дитини вирішувати мирним шляхом.
 
Позиція Верховного Суду
 
Касаційний суд відхиляє аргументи касаційної скарги з таких підстав.
 
Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України).
 
Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).
 
Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін (частина четверта статті 15 СК України).
 
Учасники сімейних правовідносин можуть мати особисті та майнові суб`єктивні сімейні обов`язки. Свої обов`язки учасники сімейних відносин здійснюють різними способами: здійснення активних дій; утримання від здійснення активних дій. Якщо невиконання особистих обов`язків учасників сімейних відносин у випадках, передбачених в законі, може припинятися або не зумовлювати відповідних наслідків, то невиконання сімейного обов`язку майнового характеру не допускається. Оскільки на відміну від особистих, майнові обов`язки можуть виконуватися незалежно від самого носія такого обов`язку за допомогою інших суб`єктів. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування відповідних правових наслідків, що можуть визначатися в: нормах СК України; домовленості (договорі) сторін. Наслідки невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку можуть мати: особистий характер, коли негативний вплив відбувається на особисту сферу зобов`язаної особи; майновий характер, якщо такий вплив здійснюється на майнову сферу зобов`язаної особи (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 січня 2022 року в справі № 711/679/21 (провадження № 61-18434св21)).
 
Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін (абзац 1 частини другої статті 18 СК України).
 
В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року).
 
Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини (стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року).
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). 
 
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).
 
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).
 
Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини (частини перша, друга та третя статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»).
 
Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін (частина перша статті 18 СК України).
 
Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (частина друга статті 159 СК України).
 
Конструкція статті 159 СК України свідчить про те, що законодавець розмежовує вимоги про встановлення способу участі у вихованні дитини та про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні (див. пункт 50 постанови Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 25 березня 2024 року у справі № 742/1716/23 (провадження № 61-17035сво23)).
 
Способом захисту прав може бути пред`явлення позову про зміну способу участі у вихованні дитини, який визначений рішенням суду. Тобто, зокрема, в разі зміни обставин, наприклад, пов`язаних із віком дитини, як мати дитини, так і батько не позбавлені можливості звернутися з позовом про зміну способу участі у вихованні дитини, який визначений рішенням суду (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 вересня 2024 року в справі № 932/665/20 (провадження № 61-7201св24)).
 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
 
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2019 року у справі № 753/15487/18 (провадження № 61-18994св19) вказано, що:
«відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. 
В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Суд першої інстанції, встановивши, що між сторонами склались стосунки, які позбавляють позивача можливості регулярно спілкуватися з дітьми, відповідач чинить перешкоди у спілкуванні батька з дітьми, які проживають з матір`ю, дійшов правильного висновку про доцільність спілкування батька з дітьми без присутності матері».
 
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 січня 2019 року в справі № 619/3051/17 (провадження № 61-42734св18) зазначено, що:
«статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.
 
Судами установлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є батьками малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 . На даний час батьки проживають окремо, а дитина проживає разом з матір`ю. Підставою звернення ОСОБА_4 до суду стало порушення його права, як батька, на участь у вихованні малолітнього сина без присутності матері чи інших осіб, оскільки мати чинить перешкоди у спілкуванні батька з дитиною. Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та надавши їм належну правову оцінку дійшов правильного висновку про визначення такого способу участі батька у вихованні малолітнього сина, що не суперечить інтересам дитини, а саме: кожного вівторка та четверга кожного тижня з 17 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. без присутності матері; кожної суботи та неділі кожного другого та четвертого тижня місяця з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. без присутності матері. Доводи касаційної скарги вказаних висновків апеляційного суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.
У касаційній скарзі ОСОБА_5 посилається на те, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про визначення графіку спілкування батька з дитиною без присутності матері, без визначення місць побачень з дитиною та без врахування стану здоров`я дитини, оскільки установлений судом спосіб участі батька у вихованні шкодить інтересам дитини. Крім того зазначає, що апеляційний суд вийшов за межі позовних вимог та неправильно встановив фактичні обставини справи, зокрема, перебування сторін у шлюбі.
Слід зазначити, що суд апеляційної інстанції надав належну правову оцінку вказаним доводам та обґрунтовано дійшов висновку про встановлення порядку спілкування батька з дитиною без участі матері, оскільки установлено, що позивач, який є батьком дитини, піклується про сина та любить його, активно і стабільно проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні із дитиною, позитивно характеризується, є матеріально-забезпеченою людиною, має постійне місце роботи та має належні житлові умови. Жодних обставин або належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювали право батька на спілкування із малолітнім сином, чи обставин, які б свідчили про спілкування батька з сином, яке перешкоджало б нормальному розвитку дитини, або обумовлювало його побачення з дитиною у присутності інших осіб, судом апеляційної інстанції не встановлено, відповідачем не доведено, а матеріали справи таких доказів не містять».
 
При вирішенні спору щодо участі у вихованні та визначенні порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суд має виходити, передусім, з інтересів дитини з урахування кожних конкретних обставин справи. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом лише в інтересах дитини (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року у справі № 175/5360/13 (провадження № 61-37709св18)).
 
Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина п`ята та шоста статті 19 СК України).
 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2021 року у справі № 727/3856/18 (провадження № 61-16426св20) вказано, що:
«Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Частиною шостою вказаної статті передбачено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. 
У справі, що переглядається, встановлено, що відповідно до висновку органу опіки та піклування Чернівецької міської ради № 01/02-24/2197 від 31 серпня 2018 року орган вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, із матір`ю - ОСОБА_1, не порушуючи права батька ОСОБА_2 брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною. Суд апеляційної інстанції вказаного не врахував, обмежившись при цьому посиланням на необов`язковість висновку органу опіки та піклування на підставі частини шостої статті 19 СК України. Разом із тим, рішення суду не містить мотивування, чому суд вважає вказаний висновок недостатньо обґрунтованим, або вказівки на те, що він суперечить інтересам дитини».
 
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (див. пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19)).
 
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
 
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина третя та четверта статті 12 ЦПК України).
 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
 
У справі, що переглядається, апеляційний суд встановив, що:
орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, розглянувши проект висновку служби у справах дітей Одеської міської ради від 04 травня 2023 року № 4262 (вхід від 05 травня 2023 року № 0614/01-11), ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2022 року (справа № 521/15370/22) та заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про встановлення порядку участі батька у вихованні малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав до суду висновок від 17 травня 2023 року за №1261/01-20 щодо визначення порядку спілкування ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважає за необхідне: 1) затвердити наступний порядок участі батька - ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 1.1. встановити перебування дитини з батьком: кожної другої суботи місяця з 12.00 до 16.00 за згодою дитини; день народження дитини, без присутності матері. 1.2. усі зустрічі повинні проводитися, враховуючи розпорядок дня дитини, та за умови забезпечення батьком необхідного духовного, фізичного та морального розвитку дитини; 2) рекомендувати батькам всі питання стосовно виховання дитини вирішувати мирним шляхом;
орган опіки та піклування, з урахуванням одержаних відомостей, спілкування з батьками, запропонував графік побачень позивача зі своєю донькою. Доказів на підтвердження того, що такий графік спілкування батька із дитиною буде суперечити інтересам дитини апеляційним судом не встановлено;
висновок опіки та піклування щодо графіку спілкування, є таким, що створює можливість для адекватного зв`язку між батьком і дитиною, має сприяти підтриманню родинних зв`язків та гармонійному розвитку дитини за присутності в її житті обох батьків. Батько, який проживає окремо від своєї дитини, має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батькові спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини. Відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з її батьком повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити дитину від зустрічей з батьком;
суд першої інстанції обмежився посиланням на те, що висновок органу опіки та піклування є недостатньо обґрунтованим та суперечить інтересам дитини (частина шоста стаття 19 СК України). Проте рішення суду першої інстанції не містить мотивування, чому суд вважав вказаний висновок недостатньо обґрунтованим, або вказівки на те, що він суперечить інтересам дитини.
 
За таких обставин апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про зміну рішення суду першої інстанції у частині визначення порядку спілкування ОСОБА_1 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Висновки апеляційного суду не суперечать висновкам касаційного суду, на які є посилання в касаційній скарзі.
 
Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (частина друга статті 410 ЦПК України).
 
Правило про те, що «не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань» стосується випадків, коли такі недоліки не призводять до порушення основних засад (принципів) цивільного судочинства (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 522/18010/18 (провадження № 61-13667сво21)). 
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що постанова апеляційного суду в оскарженій частині ухвалена без дотримання норм матеріального та процесуального праваі зводяться до переоцінки доказів у справі, що знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. У зв`язку із наведеним, касаційний суд вважає, що: касаційну скаргу належить залишити без задоволення, постанову апеляційного суду в оскарженій частині без змін.
 
Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Постанову Одеського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року у частині визначення порядку спілкування ОСОБА_1 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом: «встановлення перебування дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 кожної другої суботи місяця з 12.00 години до 16.00 години за згодою дитини, день народження дитини, без присутності матері» залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Судді:                                                                                     В. І. Крат
 
                                                                                              І. О. Дундар
 
Є. В. Краснощоков