Справа № 446/2693/23                                Головуючий у 1 інстанції: Самсін М.Л. 
Провадження № 22-ц/811/1240/24                        Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

22 липня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
Головуючої судді Мікуш Ю.Р.,
Суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,
Секретар Іванова О.О.
З участю :представника позивача ОСОБА_1 -адвоката Федейко А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу №446/2693/23 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 –адвоката Федейко Андрія Юрійовича на ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 21 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,-
в с т а н о в и в:
16 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів. 
В обгрунтування позову зазначає, що судовими наказами виданими Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області з нього стягнуто 7/12 частин від усіх видів доходу на трьох дітей , що становить 59 %. Просить змінити розмір аліментів та стягнути з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи-судовий наказ Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 09.09.2021 року у справі №446/1818/21 та судовий наказ Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 13.09.2023 року у справі № 446/1994/23 та відкликати їх. 
Оскаржуваною ухвалою суду позов залишено без розгляду.
       Ухвалу оскаржив представник позивача-адвокат Федейко А.Ю. В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з ухвалою, вважає її незаконною. Стверджує, що прибув у судові засідання призначені на 22.12.2023 року та 21.03.2024 року, однак йому було повідомлено, що засідання не відбудуться. Перше з причини неявки відповідача, а друге з причини перебування судді у нарадчій кімнаті по кримінальній справі. Про його перебування у приміщенні суду свідчить відповідь від Територіального управління служби судової охорони у Львівській області з копіями журналу відвідувачів Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області , відповідно до яких він був присутній у суді з 09.18 год. по 10.24 год, 21 березня 2024 року. Відтак стверджує, що добросовісно виконував свої процесуальні обов`язки, тому просить ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
       Представник відповідача-адвокат Федькович Г.В. подала заяву в якій просить розгляд апеляційної скарги проводити без участі сторони відповідача. Заперечує щодо стягнення судових витрат з відповідачки посилаючись на те, що на її утриманні перебуває троє дітей та вона не працює у зв`язку з доглядом за дитиною до досягненню нею 3-х річного віку. 
       Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача-адвоката Федейко А.Ю. на підтримання доводів апеляційної скарги перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.
       Судом встановлено, що позивач 16 листопада 2023 року подав позовну заяву про зменшення розміру аліментів. 
       Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 22 листопада 2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Розгляд справи призначено на 11 год.45 хв. 22 грудня 2023 року. 
       Результатів судового засідання за 22 грудня 2023 року матеріали справи не містять.
       З судових повісток вбачається, що наступне судове засідання призначено на 9год.35 хв. 21 березня 2024 року. 
       Оскаржуваною ухвалою суду від 21 березня 2024 року позов залишено без розгляду.
       Постановляючи оскаржувану ухвалу суд виходив з того, що належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання і від нього не надходила заява про розгляд справи за його відсутності.
       Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду. 
       Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
       З відповіді на адвокатський запит від 08.04.2024 року наданої головою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області встановлено, що суддя Самсін М.Г. 21 березня 2024 року перебував у нарадчій кімнаті по кримінальній справі №446/106/24. 
       Наведене підтверджує доводи апеляційної скарги про те, що представник позивача з`явився в судове засідання 21 березня 2024 року, однак через зайнятість суду в іншій справі, судове засідання у цій справі не відбулось. 
       Відтак, підстав залишати позов без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача у суду не було . 
       У пункті 123 рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» ЄСПЛ зазначив, що згідно з його практикою навіть у разі, коли судовий орган, що виносить рішення у спорах щодо «прав та обов`язків цивільного характеру», у певному відношенні не відповідає пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), порушення Конвенції не констатується за умови, якщо провадження у вищезазначеному органі «згодом є предметом контролю, здійснюваного судовим органом, що має повну юрисдикцію та насправді забезпечує гарантії пункту 1 статті 6 Конвенції» (див. пункт 29 рішення від 10 лютого 1983 року у справі «Альбер і Ле Конт проти Бельгії» та пункт 42 рішення від 14 листопада 2006 року у справі «Цфайо проти Сполученого Королівства», заява № 60860/00). У межах скарги за статтею 6 Конвенції щоб визначити, чи мав суд другої інстанції «повну юрисдикцію» або чи забезпечував «достатність перегляду» для виправлення відсутності незалежності в суді першої інстанції, необхідно врахувати такі чинники, як предмет оскаржуваного рішення, спосіб, у який було винесено рішення, та зміст спору, включаючи бажані та дійсні підстави для оскарження (див. пункти 44-47 рішення від 22 листопада 1995 року у справі «Брайян проти Сполученого Королівства» та пункт 43 згаданого рішення у справі «Цфайо проти Сполученого Королівства»).
       Виходячи зі змісту статті 6 Конвенції справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у контексті обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.
       Також відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
       Справи про зменшення розміру аліментів процесуальним кодексом віднесені до малозначних справ, які суд має можливість розглядати у порядку спрощеного провадження за наявними матеріалами справи.
       З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції безпідставно залишив позов без розгляду. 
       Згідно з п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п. 6; 379 ч.1 п.4        ; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції
п о с т а н о в и в:

       Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 –адвоката Федейко Андрія Юрійовича задовольнити.
       Ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 21 березня 2024 року скасувати.
       Справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду. 
       Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк