ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
04 липня 2024 року           справа №200/7560/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Казначеєв Е.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківський   області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року у справі № 200/7560/23 (головуючий І інстанції Михайлик А.С.) за позовом ОСОБА_1   до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківський   області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області  про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, - 

                                                              У С Т А Н О В И В:       

В грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до  Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив суд: визнати протиправними дії щодо незастосування положень ст.8 ЗУ “Про підвищення престижності шахтарської праці” при розгляді заяви про перехід на інший вид пенсії № 2820 від 02.10.2023 року та неврахування до пільгового стажу на підземних роботах з повним робочим днем в шахті за Списком №1 періодів роботи: з 03.05.2009   по 02.04.2010, з 22.06.2011 по 31.03.2012, з 25.07.2012   по 30.11.2012   та з 21.10.2013   по 29.11.2013 за професією “гірник з ремонту гірничих виробок підземний з повним робочим днем в шахті” та “гірник очисного вибою підземний з повним робочим днем в шахті” та неврахування до страхового та пільгового стажу на підземних роботах з повним робочим днем в шахті періоду роботи з 23.03.2021 по 02.10.2023; зобов`язати здійснити перерахунок пенсії з 02.10.2023   відповідно до вимог статті 8 ЗУ “Про підвищення престижності шахтарської праці”, у розмірі 80 відсотків заробітної плати шахтаря, але не менше ніж три прожиткові мінімуми для осіб, що втратили працездатність; зобов`язати зарахувати до пільгового стажу на підземних роботах з повним робочим днем в шахті за Списком №1 періоди роботи: на підприємстві ВАТ “Укрвуглебуд” з 03.05.2009 по 02.04.2010,  на підприємстві ТДВ “ОП “Шахта Путилівська” з 22.06.2011 по 31.03.2012, з 25.07.2012 по 30.11.2012 та на підприємстві ТОВ “Вуглетехнік” з 21.10.2013 по 29.11.2013; зобов`язати зарахувати до страхового стажу та пільгового стажу на підземних роботах з повним робочим днем в шахті за Списком №1 період роботи на підприємстві ВП “Шахта Курахівська” ДП “Селидіввугілля” з 25.03.2021 по 02.10.2023.
В обґрунтування вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно не враховано до пільгового стажу періоди його роботи за професіями та посадами, що надають право на призначення пенсії на пільгових умовах, внаслідок чого визначена відповідачем тривалість пільгового стажу є меншою ніж дійсна. Наведене також обумовило  незастосування  ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” під час визначення розміру пенсії. Позивач зауважив, що працівник не має відповідати за несплату роботодавцем страхових внесків, за умови, що його зайнятість у спірних періодах підтверджено  відомостями трудової книжки.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року у справі № 200/7560/23 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо незастосування положень ст.8 ЗУ “Про підвищення престижності шахтарської праці” при розгляді заяви про перехід на інший вид пенсії № 2820 від 02.10.2023 року та неврахування до пільгового стажу на підземних роботах з повним робочим днем в шахті за Списком №1 періодів роботи: з 01.03.2010 по 31.03.2010,  на посадах гірник очисного вибою підземний з повним робочим днем в шахті та не врахування до страхового та пільгового стажу на підземних роботах з повним робочим днем в шахті періоду роботи з 23.03.2021 по 02.10.2023; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 02.10.2023,   відповідно до вимог статті 8 ЗУ “Про підвищення престижності шахтарської праці”. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до пільгового стажу на підземних роботах з повним робочим днем в шахті за Списком №1 періоди роботи: на підприємстві ВАТ “Укрвуглебуд” з 01.03.2010 по 31.03.2010. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу та пільгового стажу на підземних роботах з повним робочим днем в шахті за Списком №1   період роботи на підприємстві ВП “Шахта Курахівська” ДП “Селидіввугілля” з 25.03.2021   по 02.10.2023.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що частково визначені позивачем періоди роботи враховані у складі страхового стажу, що стосується  решти періодів – березень 2010 року, березень 2021 року – вересень 2023 року, то зазначені періоди не враховані через відсутність в  Індивідуальних відомостях про застраховану  особу  інформації щодо сплати страхових внесків роботодавцем позивача, за березень 2010 року відсутня навіть інформація про отримання позивачем заробітної плати. Наведені обставини  на думку відповідача виключать можливість врахувати наведені періоди до пільгового стажу.                                                                                           Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.    
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.  
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.
02.10.2023 позивач звернувся до  управління пенсійного фонду із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Звернення опрацьовано за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, що є відповідачем у  справі.
За результатами опрацювання заяви про перерахунок пенсії (перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком) позивача переведено на пенсію за віком відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з 02.10.2023.
Перерахунок пенсії за віком здійснений виходячи з тривалості страхового стажу  -  35 років 11 місяців 29 днів, у тому числі пільгового стажу за Списком № 1  - 13 років 06 місяців 05 днів.
Згідно з наданим відповідачем  розрахунком стажу тривалість  пільгового стажу  позивача становить  13 років 6 місяців 5 днів, до пільгового стажу  враховані  періоди занятості позивача: з 07.04.1994 по 12.09.1995, з 27.09.1995 по 11.03.1998, з 10.07.2000 по 23.11.2001, з 01.12.2001 по 27.02.2002, з 01.03.2002 по 11.04.2002, з 13.04.2002 по 15.05.2003,з 17.05.2003 по 03.08.2003, з 05.08.2003 по 25.08.2003, 30.08.2003 по 17.12.2003, з  25.12.2003 по 31.12.2003, з 08.07.2005 по 19.06.2006, з 21.06.2006 по 01.07.2003, з 03.07.2006 по 29.07.2006, з01.08.2006 по 30.08.2006, з 01.09.2006 по 29.09.2006, з 01.10.2006 по 30.10.2006, з 01.11.2006 по 29.04.2007, з 01.05.2007 по 29.02.2008, з 03.05.2009 по 28.02.2010, з 01.04.2010 по 02.04.2010, з 22.06.2011 по 31.03.2012, з 25.07.2012 по 30.11.2012, з 21.10.2013 по 29.11.2013.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне. 
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені  Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” № 1058-IV.
Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону № 1058).
Частиною 1 статті 24 Закону № 1058 страховий стаж визначено як період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Застрахованою особою є    фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися в установленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
Частиною другою вказаної ж норми передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог зазначеного  Закону  за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно зі ст. 1 Закону страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Статтею 15 Закону № 1058 передбачено, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.
Відповідно до частини першої статті 14 Закону страхувальниками є, роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10 статті 11 цього Закону.
Згідно зі статтею 20 Закону України №1058-IV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до вказаного  Закону  нараховуються страхові внески.
Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені зазначеним  Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (частини 10, 12 статті 20 Закону № 1058).
Відповідно до положень ст. 106 Закону № 1058-XV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 44 Закону № 1058 призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Приписами п. 1 ч. 2 вказаної статті передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993  № 637 (далі  Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно з п. 20 розділу “Особливості підтвердження стажу роботи окремих категорій працівників” Порядку №637 в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно лише у випадку відсутності трудової книжки або коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.
Згідно з п. 3 цього Порядку за  відсутності  трудової книжки,  а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні  необхідні  записи  або  містяться неправильні чи неточні   записи  про періоди роботи,  для підтвердження трудового  стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на  видачу  заробітної плати, посвідчення, характеристики,  письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх  виконання та  інші  документи,  які  містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
При вирішенні питання щодо правомірності  обчислення відповідачем тривалості страхового та пільгового стажу,  невизначення розміру пенсії із врахуванням ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” судом першої інстанції зазначено наступне.
Позивач наполягає на протиправності неврахування  відповідачем у складі пільгового стажу   відповідачем періодів його занятості з 3.05.2009 по 02.04.2010, з 22.06.2011 по 31.03.2012, з 25.07.2012 по 30.11.2012, з 21.10.2013 по 29.11.2013 та з 23.03.2021 по 02.10.2023.
Втім, відповідно до наявного в матеріалах справи   розрахунку стажу, наданого відповідачем, періоди зайнятості позивача  з 03.05.2009 по 28.02.2010, з 01.04.2010 по 02.04.2010, 22.06.2011 по 31.03.2012, з 25.07.2012 по 30.11.2012,з 21.10.2013 по 29.11.2013,  враховані у складі пільгового  стажу, а тому вимоги позивача про протиправність їх неврахування відповідачем  та зобов`язання врахувати є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Із врахуванням  викладеного, спірними періоди,  що не були включені відповідачем до пільгового   є  періоди з 01.03.2010 по 31.03.2010, з 23.03.2021 по 02.10.2023.
Відповідно до наявних в матеріалах справи документів  позивач у період з 01.03.2010 по 31.03.2010 працював у ВАТ “Укрвуглебуд”  за професією “гірник  очисного вибою 5 розряду підземний з повним робочим днем в шахті” (записи 5, 6 трудової книжки НОМЕР_1 ), з 23.03.2021 - у відокремленому підрозділу Шахта “Курахівська” ДП “Селидіввугілля” за професією “гірник  з ремонту гірничих  виробок 4 розряду  з повним робочим днем в шахті  на дільниці з ремонту та  експлуатації водовідливного устаткування  та ремонтно-відновлювальних робіт (запис 35 дублікату трудової книжки АУ № 105504).
Згідно з довідкою ВП “Шахта Курахівська” ДП “Селидіввугілля” № 48 від 02.10.2023 позивач з 23.03.2021  по теперішній час (2 роки 6  місяців 10 днів)  виконує гірничі роботи, видобування підземним  способом за професією  гірник з ремонту гірничих виробок  підземний дільниці з ремонту та експлуатації водовідливного устаткування  та ремонтно-відновлювальних робіт, що передбачені підрозділом 1  розділом 1 Списку 1  постанови КМУ № 461 від 24.06.2016.
В індивідуальних відомостях про застраховану особу форми ОК-5 станом на 02.10.2023 наявна інформація про заробітну плату та спеціальний стаж позивача в період з березня 2021 року по червень  2023 року, відсутня інформація про сплату страхових внесків; інформація про заробітну плату, сплату страхових внесків та  спеціальний стаж позивача за березень 2010 року відсутня.
Списки № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що затверджені постановами  КМУ № 36 від 16.01.2003  та № 461 від 24.06.2016 1 включать  усі робітників,  зайнятих  повний  робочий  день  на підземних роботах.
Суд зазначає, що страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством (страхувальником), де працює особа, сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
При цьому, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків покладено законом на страхувальника.
Виходячи з положень Закону № 1058  суд дійшов висновку, що позивач не несе відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємством, на якому він працював, а тому наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу позивача періоду його роботи на такому підприємстві. Суд погоджується із доводами позивача про те, що особа  не може відчувати будь-які негативні наслідки або бути  позбавленою соціальної захищеності та пенсійного стажу через невиконання підприємствами-роботодавцями обов`язку зі сплати внесків до Пенсійного фонду України.
При аналізі та застосуванні наведених норм права, судом враховано правову позицію, викладену в постановах Верховного Суду від 27.03.2018  у справі № 208/6680/16-а, від 20.03.2019  у справі № 688/947/17, 23.03.2020 у справі №535/1031/16-а.
Отже, наявність заборгованості підприємства по страхових внесках  не може бути підставою для незарахування до страхового та пільгового стажу періодів роботи позивача з 01.03.2010 по 31.03.2010, з 23.03.2021 по 02.10.2023 та наведені періоди підлягають врахуванню у складі страхового та пільгового стажу.
Що стосується вимог позивача про зобов`язання визначити розмір пенсії від дня перерахунку із врахуванням ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”, то в цій частині вимоги позивача також підлягають задоволенню, оскільки із врахуванням первинно визначеної відповідачем  тривалості пільгового стажу позивача  13 років 6 місяців 5 днів та дійдення судом висновку про наявність підстав для врахування до пільгового стажу позивача періодів роботи з 01.03.2010 по 31.03.2010, з 23.03.2021 по 02.10.2023,  загальна тривалість пільгового стажу  становить більше ніж 15 років, що відповідає вимогам Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”. 
Отже, вимоги позивача про зобов`язання Головного  управління Пенсійного фонду України у Харківській області здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії  за віком  в розмірі відповідно до статті 8 Закону України  “Про підвищення престижності шахтарської праці” з 02.10.2023 є також обґрунтованими та підлягають задоволенню.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.  
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківський   області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року у справі № 200/7560/23 - залишити без задоволення.                     
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року у справі № 200/7560/23 - залишити без змін.                        
Повне судове рішення складено 04 липня 2024  року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                 А.А. Блохін

Судді                                                                                                     Т.Г. Гаврищук

                                                                                                               Е.Г. Казначеєв